Debàltseve
Debàltseve (en ucraïnès: Дебальцеве i en rus: Дебальцево, Debàltsevo) és una ciutat de l'óblast de Donetsk d'Ucraïna, que des del febrer de 2015 es troba sota el control de l'autoproclamada República Popular de Donetsk de la Rússia.
Дебальцево (ru) Дебальцеве (uk) ![]() | ||||
Localització | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
Estat | Ucraïna | |||
Óblast | óblast de Donetsk | |||
Raion | Horlivka Raion (en) ![]() | |||
Comuna | Debaltseve Hromada (en) ![]() ![]() | |||
Capital de | ||||
Geografia | ||||
Superfície | 24,31 km² ![]() | |||
Altitud | 308 m ![]() | |||
Creació | 1878 ![]() | |||
Identificador descriptiu | ||||
Codi postal | 84700–84790 i 284700–284790 ![]() | |||
Fus horari | ||||
Identificador KOATUU | 1410900000 ![]() | |||
Història
modificaLa ciutat va ser fundada el 1878 entorn d'una estació de ferrocarril. Tallers mecànics per al manteniment de material ferroviari i un estacionament de trens es van construir al voltant de l'estació a partir de 1894. Sengles vagues de treballadors ferroviaris van ocórrer l'1 de maig de 1899 i 1905. Entre 1905 i 1908 va ser construïda l'estació de càrrega.
A partir de la Revolució de Febrer de 1917 i fins a 1919 la ciutat va canviar diverses vegades de mans, l'Exèrcit Blanc, l'exèrcit d'Alemanya i de l'Atamanat i l'Exèrcit Roig, fins que a la fi de 1919 es va establir el poder soviètic. Durant la dècada de 1930, la ciutat es va modernitzar amb la instal·lació de les xarxes d'electricitat i subministrament d'aigua. Es van construir instal·lacions culturals, incloent un palau de la cultura, amb una habitació i un estadi. En 1938 va rebre l'estatus de ciutat. La ciutat i els territoris circumdants van estar en la línia del front de guerra entre les tropes nazis i soviètiques i van ser escenari de sagnants batalles des de desembre de 1941 fins a finals de 1942.
En la dècada de 1970 es van construir nombrosos edificis de gran altura.
Demografia
modificaL'evolució de la població entre 1897 i 2013 va ser la següent:[1][2]
Segons el cens 2001 dels 30.806 habitants que tenia la ciutat, el 81,52% parlava rus com a llengua materna, el 16.89 ucraïnès i el 0,33% romaní.[3]
Economia
modificaLa ciutat és un important nus ferroviari. Es destaquen també les indústries de materials de construcció i de reparació equips metal·lúrgics.
Referències
modifica- ↑ Bespyatov, Tim. «Cities & Twns of Ukrania». Україна / Ukrajina. [Consulta: 29 abril 2014].
- ↑ «UKRAINE: Größere Städte». City Population. [Consulta: 29 abril 2014].
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Донецька область Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.. (ucraïnès)