Mare Ingenii
El Mare Ingenii ("mar de l'enginy") és un dels pocs mars lunar de la cara oculta de Lluna i es troba al seu hemisferi sud. El mar està situat a la conca Ingenii. El material d'aquesta conca pertany a l'època lunar Prenectariana, que es troba a la part exterior de la conca del Pol Sud – Aitken, i els cràters del voltant són de l'Imbrià Superior. Te un diàmetre de 318 km, i una superfície d'uns 36.000 km² (similar la superfície de Taiwán).
![]() | |
---|---|
![]() Vista ortogonal de Mare Ingenii, que mostra variacions en albedo ![]() | |
Dades generals | |
Tipus | mar lunar ![]() |
Cos astronòmic | Lluna ![]() |
Dades geogràfiques | |
Coordenades | 33° 15′ S, 164° 50′ E / 33.25°S,164.83°E ![]() |
Quadrangle | LQ29 ![]() |
Localització | |
Identificadors | |
Gazetteer of Planetary Nomenclature | 3679 ![]() |
Aquest mar està dominat pel cràter Thomson (112 km de diàmetre).[1] El Mare Ingenii es troba cobert d'una manera incompleta per capes de mar de lava primes. El cràter grisós del sud d'Ingenii és el que es coneix com Obruchev.
Va ser descobert per la missió espacial soviètica Luna 3 el 1959.[2]
El mar té patrons remolins de material brillant, semblants a Reiner Gamma i als patrons de Mare Marginis, que no estan associats a trets topogràfics o volcànics. Es creu que els remolins lunars estan associats a camps magnètics.[3]
Abans de la designació formal de la UAI el 1961,[1] el cràter era conegut com a Conca XIV.[4]
Mare Ingenii es troba a les antípodes de la conca d’impacte del Mare Imbrium. Les parets del cràter solcades de la conca (i possiblement les del cràter Van de Graaff) poden haver estat causades per ones sísmiques resultants de l'impacte Imbrium.[5]
El mar conté en segona instància d'un pou lunar descobert a la lluna, dels pocs descoberts fora de la Terra fins al moment.[6]
Galeria
modifica-
Mapa topogràfic lunar
-
Mapa de gravetat basat en GRAIL
-
Mare Ingenii vista per Apollo 17, orientació al sud
Referències
modifica- ↑ 1,0 1,1 «Planetary Names: Mare, maria: Mare Ingenii on Moon». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program.. [Consulta: 15 agost 2021].
- ↑ Ridpath, Ian. «Exploring the Moon – The first robot explorers». ianridpath.com/. [Consulta: 15 agost 2021].
- ↑ Shirao, Motomaro; Wood, Charles A. The Kaguya Lunar Atlas: The Moon in High Resolution (en anglès). Springer New York, 2011-03-02, plate 91. ISBN 978-1-4419-7284-2.
- ↑ «Lunar Farside Chart (LFC-1A)». lpi.usra.edu, 1967. [Consulta: 15 agost 2021].
- ↑ Schultz, Peter H.; Gault, Donald E. «Seismic effects from major basin formations on the moon and mercury» (en anglès). The moon, 12, 2, 01-02-1975, pàg. 159–177. DOI: 10.1007/BF00577875. ISSN: 1573-0794.
- ↑ Atkinson, Nancy. «Very Clever! LRO Views Huge Lava Tube Skylight in Mare Ingenii» (en anglès americà), 17-06-2010. [Consulta: 15 agost 2021].