Crass
brittiläinen yhtye
Crass on englantilainen vuosina 1977–1984 toiminut anarkopunkyhtye, joka tulkitsi anarkian poliittisena ideologiana ja elämäntapana. Crass teki tunnetuksi anarkistiliikkeen punkalakulttuurissa ajaen sanaa eläinten oikeuksista, suorasta toiminnasta ja ympäristönsuojelusta. Yhtye omasi tee se itse -etiikan. Yhtyeen jäsenet maalasivat graffiteja Lontoon metroon ja valtasivat taloja. Yhtye esiintyi mustiin armeijan ylijäämävaatteisiin. Yhtyettä on sanottu taidepunkiksi, koska yhtye käyttää vapaata improvisaatiota ja runoutta.
Crass | |
---|---|
![]() Crass esiintymässä vuonna 1984. |
|
Tiedot | |
Toiminnassa | 1977–1984 |
Tyylilaji | punk rock, anarkopunk, hardcore punk, taidepunk |
Kotipaikka |
![]() |
Laulukieli | englanti |
Jäsenet |
Steve Ignorant, laulu |
Levy-yhtiö |
Diskografia
muokkaaStudioalbumit
muokkaa- The Feeding of the 5000 (1978, Small Wonder Records)
- The Feeding of the 5000 – Second Sitting (1980, Crass Records, uusintajulkaisu)
- Stations of the Crass (1979)
- Penis Envy (1981)
- Christ – The Album (1982)
- Yes Sir, I Will (1983)
- Best Before 1984 (1986)
- Ten Notes on a Summer's Day (1986)
Singlet
muokkaa- "Reality Asylum" / "Shaved Women" (1979)
- "Bloody Revolutions" / "Persons Unknown" (1980)
- "Rival Tribal Rebel Revel" (1980)
- "Nagasaki Nightmare" / "Big A Little A" (1981)
- "Our Wedding" (1981)
- "Merry Crassmas" (1981)
- "Sheep Farming in the Falklands" / "Gotcha" (1982)
- "How Does It Feel To Be The Mother of 1000 Dead?" / "The Immortal Death" (1983)
- "Whodunnit?" (1983)
- "You're Already Dead" / "Nagasaki is Yesterday's Dog-End" / "Don't Get Caught" (1984)