halkoa
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]halkoa
- (taivutusmuoto) yksikön partitiivimuoto sanasta halko
Verbi
[muokkaa]- halkaista, jakaa
- Tila voidaan halkoa asianomistajan vaatimuksesta.
- (kuvaannollisesti) kulkea jonkin läpi
- Vapaana virtaava Kiiminkijoki halkoo maisemaa.
- Aroa halkoo yksinäinen, kapea maantie.
- Meri kimaltelee sinisenä, aaltoja halkovat purjeveneet värikkäine purjeineen loistavat sinistä taivasta vasten.
- tehdä halkoja
- Puiden koneellinen halkominen on nopeaa, mutta tilastojen mukaan vaarallista.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈhɑlkoɑˣ/
- tavutus: hal‧ko‧a
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Idiomit
[muokkaa]- halkoa hiuksia – suhtautua johonkin turhan pikkutarkasti
Aiheesta muualla
[muokkaa]- halkoa Kielitoimiston sanakirjassa