luntti
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- (joskus luvaton) muistiapu
- Hän oli kirjannut koetta varten luntin ranteeseensa.
- Ota pieni luntti mukaan puhujakorokkeelle.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈlunt̪ːi/, [ˈlʷun̪t̪ːi]
- tavutus: lunt‧ti
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | luntti | luntit |
genetiivi | luntin | lunttien (lunttein) |
partitiivi | lunttia | luntteja |
akkusatiivi | luntti; luntin |
luntit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | luntissa | lunteissa |
elatiivi | luntista | lunteista |
illatiivi | lunttiin | luntteihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | luntilla | lunteilla |
ablatiivi | luntilta | lunteilta |
allatiivi | luntille | lunteille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | lunttina | luntteina |
translatiivi | luntiksi | lunteiksi |
abessiivi | luntitta | lunteitta |
instruktiivi | – | luntein |
komitatiivi | – | luntteine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | lunti- | |
vahva vartalo | luntti- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. (joskus luvaton) muistiapu
Ks. lunttilappu |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- luntti Kielitoimiston sanakirjassa