Bermondsey
Bermondsey er et byområde i distriktet Southwark i London innenfor det tradisjonelle grevskapet Surrey og i det seremonielle grevskapet Stor-London. Det ligger på sørsida av Themsen fra Tower Bridge og nedover. Det er lokalisert 4,0 km øst-sørøst for Charing Cross. Vest for Bermondsey ligger Southwark, i øst Rotherhithe og Deptford, i sør Walworth og Peckham, og i nord City of London og Whitechapel innenfor Tower Hamlets. Mellom 1899 og 1965 var Bermondsey egen kommune (metropolitan borough).
Bermondsey | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Land | ![]() | ||
Konst. land | ![]() | ||
Distrikt | Southwark | ||
Admin. grevskap | Stor-London | ||
Seremon. grevskap | Stor-London | ||
Status | Sted i Indre London | ||
Ligger ved | Themsen | ||
Postkode | SE1, SE16 | ||
![]() Bermondsey 51°29′55″N 0°04′33″V | |||
Historie
redigerDet myrlendte landet på sørsida av Themsen vis-à-vis Tower ble i tidlig middelalder kalt Beormunds Ey («Bjormunds øy»). Beornmund representerer et angelsaksisk personnavn, mens elementet -ey representerer angelsaksiske eg for «øy», men også i betydningen «tørt land i myr» eller «sted ved elv/bekk». Bermondsey var ikke nødvendigvis en øy i angelsaksisk tid, og var antagelig et høyere, tørrere sted i et område som ellers var preget av myrer og våtområder.[1]
Området var klostergods og tilhørte det for lengst forsvunne Bermondsey Abbey og abbediene St Augustine, Canterbuty og Battle. Priorene hadde her bygd seg store palasser, som ble inndratt under reformasjonen.
Etter den store bybrannen i London i 1666 flytta en del velstående londonere ut av byen, og Bermondsey ble etablert som en forstad med hagebypreg. Bermondseys rike tilgang på vann og tette forbindelse til City of London favoriserte veksten av lærindustri, med garverier spredt over området. Thomas Keyses oppdagelse av en kilde i 1770 førte til opprettelsen av et fasjonabelt kursted med spa, men dets popularitet ble kortvarig og stengte i 1804.[2]
Anlegget av Surrey Docks litt lengre ned langs elva satte i gang en industrialisering og en tilflytting av fattige arbeidere til Bermondsey, og i løpet av 1800-tallet utvikla området seg til den rene slum. Strøket rundt St Saviour's Dock – kjent som Jacob's Island – var av de verste i London.
Helt siden anlegget av London to Greenwich Railway med Londons første jernbanestasjon London Bridge i 1836 har jernbanen og togtrafikken satt sitt preg på Bermondsey. Likevel har Bermondsey alltid hatt dårlige tog-, undergrunns- og bussforbindelser med resten av London. Forlengelsen av Jubilee-linjen og opprettelsen av stasjonene Bermondsey og Canada Water i 1999 var imidlertid en stor forbedring.
Bermondseys sterke industribase var et viktig mål for tyske bombefly under den andre verdenskrig, og mye ble ødelagt både av fabrikker, infrastruktur og boligområder. En del av de utbomba kvartalene ble i tidlig etterkrigstid gjenoppbygd med store boligblokker av meget enkel standard og i en lite tiltalende stil, og avindustrialiseringa på 1970- og 1980-tallet etterlot Bermondsey som en slags moderne slum. Fra 1980-tallet har noe av dokkene blitt revitalisert som en blanding av bolig- og næringsområder; og i dag er situasjonen at visse deler av Bermondsey hører til de dyreste boligområdene i London, mens andre deler er forblitt nedslitte og fattigslige.
Severdigheter
redigerReferanser
rediger- ^ Ekwall, E. (1960): The Concise Oxford Dictionary of English Place-Names, 4. utg., Oxford University Press, , s. 39, 161 (for «eg»).
Eksterne lenker
rediger- (en) Bermondsey – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Southwark London Borough Council - Bermondsey
- SE16 samfunnsnettsted