Associate professor, History Department, Faculty of Philosophy, University in Belgrade. Ph.D. in History. Areas of research and interest: History of Orthodox Church, Monasteries and Monasticism, Society in Medieval Balkans, Historical Geography, Historical Demography, Early Ottoman history …
The position of parohial clergy in the medieval Serbia is presented in this book through differe... more The position of parohial clergy in the medieval Serbia is presented in this book through different aspects of social and church life. In the first place, the topic of presbyters - parish priests, as the most numerous group of priests, is considered. Besides that, special attention is paid to the question of protoparish, who, being a smaller category, are close to presbyters by their church and social status. During the medieval ages presbyters were above all a social group. Within the process of creation, clergy obtained a large number of privileges and positioned themselves between the nobility and lower classes in the social hierarchy.
Доментијаново дело је ризница за сагледавање не само тога које је манастире Стефан Немања основао... more Доментијаново дело је ризница за сагледавање не само тога које је манастире Стефан Немања основао, већ и која је ктиторска права завредио. Кроз Доментијанов опус може се пратити наслеђивање ктиторства у Немањиним задужбинама. Такође, његово дело омогућава и сагледавање веома сложених имовинско-правних односа који произилазе из овог чина. Овом приликом биће указано да је Симеон поред Саве сматран ктитором у многим светогорским манастирима. Посебна пажња усмерена је на сведочанства овог писца о правима Симеона и његових наследника на располагање одређеним бројем братских удела у манастирима, поменима у службама и другим почастима које су остварили својим немалим дараовима.
У раду је размотрено питање ситнијих имовинских прилога црквама и манастирима које су уступали в... more У раду је размотрено питање ситнијих имовинских прилога црквама и манастирима које су уступали верници. Како међу мотивима таквих давања доминира настојање да се обезбеди спасење душе, такви прилози се обично називају задушнинама. Најчешће се ради о давању земљишних парцела, њива, винограда или нешто већих потеса земље. Размотрен је друштвени статус давалаца, обим прилога датих за душу и начин извршења имовинско-правог чина. Поседно је сагледано питање потчињавања имовине цркви у светлу баштинских права у средњовековној Србији.
Предмет рада је запис на листу 79 р књиге Дечанске хрисовуље. Запис је у форми даровнице и сведоч... more Предмет рада је запис на листу 79 р књиге Дечанске хрисовуље. Запис је у форми даровнице и сведочи о вредном прилогу Дечанском манстиру од стране непознатог дародавца. Ради се о вредном историјском извору који указује да су већ крајем 14. века представници властеле манастирима давали приходе од рудних богатстава. Поменут је сабор трепчански и називи два копа у руднику Трепча о којим нема податка у другим изворима.
Српски средњовековни извори познају термин "црквени војник" којим су означени припадници војних с... more Српски средњовековни извори познају термин "црквени војник" којим су означени припадници војних слојева становништва у служби манастира. У раду је детаљније указано на деловање властеличића и пронијара на црквеним поседима. Показано је да су њихова задужења била усмерена на чување и одржавање манастирског комплекса, пиргова, или тврђава који их штитили или других поседа у оквиру црквених властелинстава. Такође, црквени војници су представљали личну пратњу игумана током путовања. На примерима неколико великих манастира указано је да је постојала подела задужења унутар војне посаде.
Сажетак: Доносимо ново критичко издање документа који представља попис имања Хтетовског манастира... more Сажетак: Доносимо ново критичко издање документа који представља попис имања Хтетовског манастира Свете Богородице. Овај документ је јединствен међу српском средњовековном грађом и спада у групу вревија. Поред основних структурних елемената који су уобичајени у издавању исправа у Старом српском архиву, у раду је изнета анализа унутрашње структуре документа и указано је на изворе које је састваљач вревиа имао пред собом. Хтетовски вревио је веома важан извор за праћење топономастике Полога, за сагледавање баштинских и имовинских права, као и за разумевање микростуктуре манастирског властелинства. Надамо се да ће његово поновно објављивање, уз превод на савремени српски језик, омогућити већем броју истраживача да користи податке из овог документа.
This study of the uprising of the voivode Grdan (1596-1597) was conducted within a wider context ... more This study of the uprising of the voivode Grdan (1596-1597) was conducted within a wider context of the Apostolic See and Pope Clement VIII's plans for missionary work by Franciscan Observants and Jesuits in the regions ruled by the Ottomans that was intended to strength Catholic congregations. In the years preceding the Long War (1593-1606), a belief emerged that the Ottoman Empire had weakened enough to easily collapse in the face of an attack by united Christian states backed by major uprisings among the Christians under their rule. The Apostolic See believed this would pave the way for mass conversion of Orthodox Christians and Muslims. Such beliefs were promoted by various adventurists and self-proclaimed servants of several royal courts. This paper is primarily based on the correspondence of Clement VIII and Cardinal Cinzio Aldobrandini with Patriarch Jovan II Kantul and Archbishop Toma Ursini, as well as on statements by Lazzaro Soranzo in his work L'Ottomanno. The paper will also pinpoint more precisely voivode Grdan's uprising in comparison to what historiography has told us. Also, the names of some leaders of the people that supported him will be identified.
LETTER OF SERBIAN MONKS DAMJAN AND PAVLE TO POPE CLEMENT VIII AT THE END OF XVI CENTURY
The lett... more LETTER OF SERBIAN MONKS DAMJAN AND PAVLE TO POPE CLEMENT VIII AT THE END OF XVI CENTURY
The letter of Mileševa monks Damjan and Pavle which was sent to Pope Clement VIII, that is now kept in the Vatican Apostolic Archive in Fondo Borghese is not entirely unknown to the expert public. Works of various historians studying XVI and XVII centuries have used its segments referring to the rising of Duke Grdan in 1596, while two medievalists, academics Sima Ćirković and Jovanka Kalić, have noted details about coronation churches of the Serbian medieval rulers. The letter is a significant source for weighing the political, societal, and economical circumstances in the geographical space that was core of the Serbian medieval state during the first years of the Long War between Austria and the Ottoman Empire (1593–1606). A large part of the text is a Short chronicle of Serbian medieval rulers, which informs us of the views of the Serbian clergy at the end of XVI century about medieval past. This paper covers an original handwritten letter in Serbian Cyrillic lettering and its translation into Italian which is also kept in the Fondo Borghese, as well as its translation into modern Serbian. We have conducted a comprehensive analysis of the form and the content of the document and have established that it belongs to the category of litterae with elements of suppliche. The letter is not dated, but following the correspondence of friar Tomas Ursini with cardinal Cinzio Aldobrandini and that of Pope Clement VIII with Serbian Patriarch Jovan II Kantul, we have established that it was most probably written towards the end of summer 1597, and that the two emissaries, Mileševa monks Damjan and Pavle, headed to Rome via Dubrovnik at the start of September the same year. And finally, we offer a view of the political circumstances under which the mission of these two Serbian monks was undertaken.
Рад разматра стање у Српској цркви у време успона кнеза Лазара и непосредно после његове смрти. П... more Рад разматра стање у Српској цркви у време успона кнеза Лазара и непосредно после његове смрти. Преиспитана су становишта да је кнез Лазар уживао подршку Цркве већ од 1375. године и измирења српске и византијске патријаршије. Установљено је да Црква није имала велику улогу у јачању кнеза и проширењу његове државе, до 1379 године. Тек када је довољно политички ојачао кнез је могао свој утицај да наметне и у Цркви и постави Спиридона за патријарха. У успостављању нове идеологије велику улогу имала је Српска црква, која је и сама претрпела неке промене.
Један од најзаступљенијих мотива средњовековног задужбинарства је остваривање права на вечни поме... more Један од најзаступљенијих мотива средњовековног задужбинарства је остваривање права на вечни помен. Рад предстaвља настојање да се расветли питање на који су начин ктиторима служени помени у манастирима. Студенички и Хиландарски типик у посебном поглављу прописују начин служења помена Светом Симеону, уз појање панихида, свеноћна бдења и друге почасти. Током времена, из служења оваквих помена развија се прослављање празника посвећеог светом ктитору, уз свечану трпезу и давање милостиње на вратима манастира. Поред помена у својим гробним и "рукотвореним" црквама, српски владари су ктиторска права стекли у бројним светогорским манастирима. Поједине повеље с краја 14. и из 15. века садрже прецизна упутства о поменима Лазаревићима и Бранковићима. Уочено је да је дошло до одређених промена у богослужбеном делу вршења помена ктиторима, као и да су они постaли учесталији у познијем периоду.
У тешким политичким околностима после Косовске битке српска црква остала је без поглавара. Изборо... more У тешким политичким околностима после Косовске битке српска црква остала је без поглавара. Избором Данила III за патријарха, Лазаревићи су успели да уз подршку цркве ојачају своје позиције. Канонизацијом кнеза Лазара створена је нова светородна династија. Сукоб између Лазаревих наследника и Бранковића одразио се и на црквене прилике, а осетио се и у светогорским манастирима.
Пошасти на тлу средњовековних српских земаља, 2021
У овом раду биће сагледан однос манастира према болеснима и убогима кроз различите видове хумани... more У овом раду биће сагледан однос манастира према болеснима и убогима кроз различите видове хуманитарног деловања средњовековних црквених установа. Издвојене су две врсте медицинских установа: лечилишта за акутне и излечиве болести и стационари за хронична и неизлечива стања. Пажња је усмерена на институционалну повезаност манастира и болница, као и на раздвајање ових установа које се постепено дешава током средњег века. Третман пацијената и величина лечилишта су процењени на основу оскудних изворних података.
У раду је обрађена тема коришћења манастирске имовине путем уступања добара одређеним личностима... more У раду је обрађена тема коришћења манастирске имовине путем уступања добара одређеним личностима. Харистикије су у Византији 11. и 12. века биле веома заступљена појава и утицале су на развој манастира. Ова појава није у већем обиму заступљена у средњовековној Србији, ипак постоје примери који показују да се манастирском имовином управљало и на овај начин. У тексту је наведено неколико примера харистикија, указано је на заједничне одлике и специфичности ове појава. Истакнут је значај познавања ове појаве за разумевање имовинских односа, ктиторских права, такође и у доказивању аутентичности појединих исправа.
Рад се бави питањем хуманитарног рада Српске цркве у средњем
веку. Поред деловања болница, страно... more Рад се бави питањем хуманитарног рада Српске цркве у средњем веку. Поред деловања болница, странопријемница сачувани су и подаци о посебном виду помоћи сиротима и убогима, који извори најчешће називају „давање на вратима“. Ради се пре свега о давању милостиње, изношењу хране, одеће и других потрепштина сиротима који су се сакупљали испред храмова. Оваква давања су могла бити свакодневна или поводом празника, а количине изношене хране су се разликовале. Иако наизглед скромна и симболична помоћ, овај вид хуманитарног рада био је обавезан у свим црквама, те је подмиривао потребе великог броја људи.
Рад представља прилог истраживању друштвене структуре становништва у средњовековној Србији. На о... more Рад представља прилог истраживању друштвене структуре становништва у средњовековној Србији. На основну оскудних података указано је постојање и специфичности придвораца или дворана, скупине људи са посебним задужењима у опслуживању двора. Подаци потичу из Дечанске и Светоарханђеловске повеље, те указују на деловање црквених дворова. Придворци на дечанском властелинству имају посебно уписане радне обавезе и давања, па је могуће је упоредити положај ове друштвеве групе са сокалницима и сродним категоријама становништва. На крају је указано и на топономастичку повезаност Придворица и распрострањеност и бројност придвораца и дворана који су могли формирати и посебна насеља.
The first collection of canon law translated from the Greek into the Slavic language in the ninth... more The first collection of canon law translated from the Greek into the Slavic language in the ninth century supported the consolidation of Christianity among the Slav peoples. This article focuses on the nomocanon of St Sava of Serbia (Kormchaia), a collection which was original and specific in its content; its relationship to other contemporary legal historical documents will be considered. The article also explores the political background to the emergence of Orthodox Slav collections of ecclesiastical and civil law. The political context in which these collections originated exercised a determinative influence on their contents, the selection of texts and the interpretation of the canons contained within them. The emergence of the Slavic nomocanon is interpreted within a context in which Balkan Slav states sought to foster their independence and aspired to form autocephalous national churches.
The position of parohial clergy in the medieval Serbia is presented in this book through differe... more The position of parohial clergy in the medieval Serbia is presented in this book through different aspects of social and church life. In the first place, the topic of presbyters - parish priests, as the most numerous group of priests, is considered. Besides that, special attention is paid to the question of protoparish, who, being a smaller category, are close to presbyters by their church and social status. During the medieval ages presbyters were above all a social group. Within the process of creation, clergy obtained a large number of privileges and positioned themselves between the nobility and lower classes in the social hierarchy.
Доментијаново дело је ризница за сагледавање не само тога које је манастире Стефан Немања основао... more Доментијаново дело је ризница за сагледавање не само тога које је манастире Стефан Немања основао, већ и која је ктиторска права завредио. Кроз Доментијанов опус може се пратити наслеђивање ктиторства у Немањиним задужбинама. Такође, његово дело омогућава и сагледавање веома сложених имовинско-правних односа који произилазе из овог чина. Овом приликом биће указано да је Симеон поред Саве сматран ктитором у многим светогорским манастирима. Посебна пажња усмерена је на сведочанства овог писца о правима Симеона и његових наследника на располагање одређеним бројем братских удела у манастирима, поменима у службама и другим почастима које су остварили својим немалим дараовима.
У раду је размотрено питање ситнијих имовинских прилога црквама и манастирима које су уступали в... more У раду је размотрено питање ситнијих имовинских прилога црквама и манастирима које су уступали верници. Како међу мотивима таквих давања доминира настојање да се обезбеди спасење душе, такви прилози се обично називају задушнинама. Најчешће се ради о давању земљишних парцела, њива, винограда или нешто већих потеса земље. Размотрен је друштвени статус давалаца, обим прилога датих за душу и начин извршења имовинско-правог чина. Поседно је сагледано питање потчињавања имовине цркви у светлу баштинских права у средњовековној Србији.
Предмет рада је запис на листу 79 р књиге Дечанске хрисовуље. Запис је у форми даровнице и сведоч... more Предмет рада је запис на листу 79 р књиге Дечанске хрисовуље. Запис је у форми даровнице и сведочи о вредном прилогу Дечанском манстиру од стране непознатог дародавца. Ради се о вредном историјском извору који указује да су већ крајем 14. века представници властеле манастирима давали приходе од рудних богатстава. Поменут је сабор трепчански и називи два копа у руднику Трепча о којим нема податка у другим изворима.
Српски средњовековни извори познају термин "црквени војник" којим су означени припадници војних с... more Српски средњовековни извори познају термин "црквени војник" којим су означени припадници војних слојева становништва у служби манастира. У раду је детаљније указано на деловање властеличића и пронијара на црквеним поседима. Показано је да су њихова задужења била усмерена на чување и одржавање манастирског комплекса, пиргова, или тврђава који их штитили или других поседа у оквиру црквених властелинстава. Такође, црквени војници су представљали личну пратњу игумана током путовања. На примерима неколико великих манастира указано је да је постојала подела задужења унутар војне посаде.
Сажетак: Доносимо ново критичко издање документа који представља попис имања Хтетовског манастира... more Сажетак: Доносимо ново критичко издање документа који представља попис имања Хтетовског манастира Свете Богородице. Овај документ је јединствен међу српском средњовековном грађом и спада у групу вревија. Поред основних структурних елемената који су уобичајени у издавању исправа у Старом српском архиву, у раду је изнета анализа унутрашње структуре документа и указано је на изворе које је састваљач вревиа имао пред собом. Хтетовски вревио је веома важан извор за праћење топономастике Полога, за сагледавање баштинских и имовинских права, као и за разумевање микростуктуре манастирског властелинства. Надамо се да ће његово поновно објављивање, уз превод на савремени српски језик, омогућити већем броју истраживача да користи податке из овог документа.
This study of the uprising of the voivode Grdan (1596-1597) was conducted within a wider context ... more This study of the uprising of the voivode Grdan (1596-1597) was conducted within a wider context of the Apostolic See and Pope Clement VIII's plans for missionary work by Franciscan Observants and Jesuits in the regions ruled by the Ottomans that was intended to strength Catholic congregations. In the years preceding the Long War (1593-1606), a belief emerged that the Ottoman Empire had weakened enough to easily collapse in the face of an attack by united Christian states backed by major uprisings among the Christians under their rule. The Apostolic See believed this would pave the way for mass conversion of Orthodox Christians and Muslims. Such beliefs were promoted by various adventurists and self-proclaimed servants of several royal courts. This paper is primarily based on the correspondence of Clement VIII and Cardinal Cinzio Aldobrandini with Patriarch Jovan II Kantul and Archbishop Toma Ursini, as well as on statements by Lazzaro Soranzo in his work L'Ottomanno. The paper will also pinpoint more precisely voivode Grdan's uprising in comparison to what historiography has told us. Also, the names of some leaders of the people that supported him will be identified.
LETTER OF SERBIAN MONKS DAMJAN AND PAVLE TO POPE CLEMENT VIII AT THE END OF XVI CENTURY
The lett... more LETTER OF SERBIAN MONKS DAMJAN AND PAVLE TO POPE CLEMENT VIII AT THE END OF XVI CENTURY
The letter of Mileševa monks Damjan and Pavle which was sent to Pope Clement VIII, that is now kept in the Vatican Apostolic Archive in Fondo Borghese is not entirely unknown to the expert public. Works of various historians studying XVI and XVII centuries have used its segments referring to the rising of Duke Grdan in 1596, while two medievalists, academics Sima Ćirković and Jovanka Kalić, have noted details about coronation churches of the Serbian medieval rulers. The letter is a significant source for weighing the political, societal, and economical circumstances in the geographical space that was core of the Serbian medieval state during the first years of the Long War between Austria and the Ottoman Empire (1593–1606). A large part of the text is a Short chronicle of Serbian medieval rulers, which informs us of the views of the Serbian clergy at the end of XVI century about medieval past. This paper covers an original handwritten letter in Serbian Cyrillic lettering and its translation into Italian which is also kept in the Fondo Borghese, as well as its translation into modern Serbian. We have conducted a comprehensive analysis of the form and the content of the document and have established that it belongs to the category of litterae with elements of suppliche. The letter is not dated, but following the correspondence of friar Tomas Ursini with cardinal Cinzio Aldobrandini and that of Pope Clement VIII with Serbian Patriarch Jovan II Kantul, we have established that it was most probably written towards the end of summer 1597, and that the two emissaries, Mileševa monks Damjan and Pavle, headed to Rome via Dubrovnik at the start of September the same year. And finally, we offer a view of the political circumstances under which the mission of these two Serbian monks was undertaken.
Рад разматра стање у Српској цркви у време успона кнеза Лазара и непосредно после његове смрти. П... more Рад разматра стање у Српској цркви у време успона кнеза Лазара и непосредно после његове смрти. Преиспитана су становишта да је кнез Лазар уживао подршку Цркве већ од 1375. године и измирења српске и византијске патријаршије. Установљено је да Црква није имала велику улогу у јачању кнеза и проширењу његове државе, до 1379 године. Тек када је довољно политички ојачао кнез је могао свој утицај да наметне и у Цркви и постави Спиридона за патријарха. У успостављању нове идеологије велику улогу имала је Српска црква, која је и сама претрпела неке промене.
Један од најзаступљенијих мотива средњовековног задужбинарства је остваривање права на вечни поме... more Један од најзаступљенијих мотива средњовековног задужбинарства је остваривање права на вечни помен. Рад предстaвља настојање да се расветли питање на који су начин ктиторима служени помени у манастирима. Студенички и Хиландарски типик у посебном поглављу прописују начин служења помена Светом Симеону, уз појање панихида, свеноћна бдења и друге почасти. Током времена, из служења оваквих помена развија се прослављање празника посвећеог светом ктитору, уз свечану трпезу и давање милостиње на вратима манастира. Поред помена у својим гробним и "рукотвореним" црквама, српски владари су ктиторска права стекли у бројним светогорским манастирима. Поједине повеље с краја 14. и из 15. века садрже прецизна упутства о поменима Лазаревићима и Бранковићима. Уочено је да је дошло до одређених промена у богослужбеном делу вршења помена ктиторима, као и да су они постaли учесталији у познијем периоду.
У тешким политичким околностима после Косовске битке српска црква остала је без поглавара. Изборо... more У тешким политичким околностима после Косовске битке српска црква остала је без поглавара. Избором Данила III за патријарха, Лазаревићи су успели да уз подршку цркве ојачају своје позиције. Канонизацијом кнеза Лазара створена је нова светородна династија. Сукоб између Лазаревих наследника и Бранковића одразио се и на црквене прилике, а осетио се и у светогорским манастирима.
Пошасти на тлу средњовековних српских земаља, 2021
У овом раду биће сагледан однос манастира према болеснима и убогима кроз различите видове хумани... more У овом раду биће сагледан однос манастира према болеснима и убогима кроз различите видове хуманитарног деловања средњовековних црквених установа. Издвојене су две врсте медицинских установа: лечилишта за акутне и излечиве болести и стационари за хронична и неизлечива стања. Пажња је усмерена на институционалну повезаност манастира и болница, као и на раздвајање ових установа које се постепено дешава током средњег века. Третман пацијената и величина лечилишта су процењени на основу оскудних изворних података.
У раду је обрађена тема коришћења манастирске имовине путем уступања добара одређеним личностима... more У раду је обрађена тема коришћења манастирске имовине путем уступања добара одређеним личностима. Харистикије су у Византији 11. и 12. века биле веома заступљена појава и утицале су на развој манастира. Ова појава није у већем обиму заступљена у средњовековној Србији, ипак постоје примери који показују да се манастирском имовином управљало и на овај начин. У тексту је наведено неколико примера харистикија, указано је на заједничне одлике и специфичности ове појава. Истакнут је значај познавања ове појаве за разумевање имовинских односа, ктиторских права, такође и у доказивању аутентичности појединих исправа.
Рад се бави питањем хуманитарног рада Српске цркве у средњем
веку. Поред деловања болница, страно... more Рад се бави питањем хуманитарног рада Српске цркве у средњем веку. Поред деловања болница, странопријемница сачувани су и подаци о посебном виду помоћи сиротима и убогима, који извори најчешће називају „давање на вратима“. Ради се пре свега о давању милостиње, изношењу хране, одеће и других потрепштина сиротима који су се сакупљали испред храмова. Оваква давања су могла бити свакодневна или поводом празника, а количине изношене хране су се разликовале. Иако наизглед скромна и симболична помоћ, овај вид хуманитарног рада био је обавезан у свим црквама, те је подмиривао потребе великог броја људи.
Рад представља прилог истраживању друштвене структуре становништва у средњовековној Србији. На о... more Рад представља прилог истраживању друштвене структуре становништва у средњовековној Србији. На основну оскудних података указано је постојање и специфичности придвораца или дворана, скупине људи са посебним задужењима у опслуживању двора. Подаци потичу из Дечанске и Светоарханђеловске повеље, те указују на деловање црквених дворова. Придворци на дечанском властелинству имају посебно уписане радне обавезе и давања, па је могуће је упоредити положај ове друштвеве групе са сокалницима и сродним категоријама становништва. На крају је указано и на топономастичку повезаност Придворица и распрострањеност и бројност придвораца и дворана који су могли формирати и посебна насеља.
The first collection of canon law translated from the Greek into the Slavic language in the ninth... more The first collection of canon law translated from the Greek into the Slavic language in the ninth century supported the consolidation of Christianity among the Slav peoples. This article focuses on the nomocanon of St Sava of Serbia (Kormchaia), a collection which was original and specific in its content; its relationship to other contemporary legal historical documents will be considered. The article also explores the political background to the emergence of Orthodox Slav collections of ecclesiastical and civil law. The political context in which these collections originated exercised a determinative influence on their contents, the selection of texts and the interpretation of the canons contained within them. The emergence of the Slavic nomocanon is interpreted within a context in which Balkan Slav states sought to foster their independence and aspired to form autocephalous national churches.
Задужбине поглавара Српске цркве у средњем веку уочене су као
посебна група манастира. За разли... more Задужбине поглавара Српске цркве у средњем веку уочене су као посебна група манастира. За разлику од владарских и властеоских задужбина, у њима је сконцентрисана власт црквених лица и као ктитора и као духовних старешина. Пажњаје посвећена и ктиторским правима њихових оснивача. Одређена је и политичка и друштвена улога задужбина српских архиепископа.
Uploads
The letter of Mileševa monks Damjan and Pavle which was sent to Pope Clement VIII, that is now kept in the Vatican Apostolic Archive in Fondo Borghese is not entirely unknown to the expert public. Works of various historians studying XVI and XVII centuries have used its segments referring to the rising of Duke Grdan in 1596, while two medievalists, academics Sima Ćirković and Jovanka Kalić, have noted details about coronation churches of the Serbian medieval rulers. The letter is a significant source for weighing the political, societal, and economical circumstances in the geographical space that was core of the Serbian medieval state during the first years of the Long War between Austria and the Ottoman Empire (1593–1606). A large part of the text is a Short chronicle of Serbian medieval rulers, which informs us of the views of the Serbian clergy at the end of XVI century about medieval past. This paper covers an original handwritten letter in Serbian Cyrillic lettering and its translation into Italian which is also kept in the Fondo Borghese, as well as its translation into modern Serbian. We have conducted a comprehensive analysis of the form and the content of the document and have established that it belongs to the category of litterae with elements of suppliche. The letter is not dated, but following the correspondence of friar Tomas Ursini with cardinal Cinzio Aldobrandini and that of Pope Clement VIII with Serbian Patriarch Jovan II Kantul, we have established that it was most probably written towards the end of summer 1597, and that the two emissaries, Mileševa monks Damjan and Pavle, headed to Rome via Dubrovnik at the start of September the same year. And finally, we offer a view of the political circumstances under which the mission of these two Serbian monks was undertaken.
такође и у доказивању аутентичности појединих исправа.
веку. Поред деловања болница, странопријемница сачувани су и подаци о посебном виду помоћи сиротима и убогима, који извори најчешће називају „давање на вратима“. Ради се пре свега о давању милостиње, изношењу хране, одеће и других потрепштина сиротима који су се сакупљали испред храмова. Оваква давања су могла бити свакодневна или поводом празника, а количине изношене хране су се разликовале. Иако наизглед скромна и симболична помоћ, овај вид хуманитарног рада био је обавезан у свим црквама, те је подмиривао потребе великог броја људи.
DOI: https://doi.org/10.1017/stc.2019.5 Published online by Cambridge University Press: 15 May 2020
The letter of Mileševa monks Damjan and Pavle which was sent to Pope Clement VIII, that is now kept in the Vatican Apostolic Archive in Fondo Borghese is not entirely unknown to the expert public. Works of various historians studying XVI and XVII centuries have used its segments referring to the rising of Duke Grdan in 1596, while two medievalists, academics Sima Ćirković and Jovanka Kalić, have noted details about coronation churches of the Serbian medieval rulers. The letter is a significant source for weighing the political, societal, and economical circumstances in the geographical space that was core of the Serbian medieval state during the first years of the Long War between Austria and the Ottoman Empire (1593–1606). A large part of the text is a Short chronicle of Serbian medieval rulers, which informs us of the views of the Serbian clergy at the end of XVI century about medieval past. This paper covers an original handwritten letter in Serbian Cyrillic lettering and its translation into Italian which is also kept in the Fondo Borghese, as well as its translation into modern Serbian. We have conducted a comprehensive analysis of the form and the content of the document and have established that it belongs to the category of litterae with elements of suppliche. The letter is not dated, but following the correspondence of friar Tomas Ursini with cardinal Cinzio Aldobrandini and that of Pope Clement VIII with Serbian Patriarch Jovan II Kantul, we have established that it was most probably written towards the end of summer 1597, and that the two emissaries, Mileševa monks Damjan and Pavle, headed to Rome via Dubrovnik at the start of September the same year. And finally, we offer a view of the political circumstances under which the mission of these two Serbian monks was undertaken.
такође и у доказивању аутентичности појединих исправа.
веку. Поред деловања болница, странопријемница сачувани су и подаци о посебном виду помоћи сиротима и убогима, који извори најчешће називају „давање на вратима“. Ради се пре свега о давању милостиње, изношењу хране, одеће и других потрепштина сиротима који су се сакупљали испред храмова. Оваква давања су могла бити свакодневна или поводом празника, а количине изношене хране су се разликовале. Иако наизглед скромна и симболична помоћ, овај вид хуманитарног рада био је обавезан у свим црквама, те је подмиривао потребе великог броја људи.
DOI: https://doi.org/10.1017/stc.2019.5 Published online by Cambridge University Press: 15 May 2020
посебна група манастира. За разлику од владарских и властеоских задужбина, у њима је сконцентрисана власт црквених лица и као ктитора и као духовних старешина. Пажњаје посвећена и
ктиторским правима њихових оснивача. Одређена је и политичка и друштвена улога задужбина српских архиепископа.