Ludmila Ryšavá
Ludmila Ryšavá | |
---|---|
![]() Ludmila Sonnevendová (kolem roku 1927) | |
Rodné jméno | Sonnevendová |
Jiná jména | Ludmila Ortová; Ludmila Sonnevednová–Ryšavá |
Narození | 27. června 1908 Olomouc, ![]() |
Úmrtí | 24. října 1942 (ve věku 34 let) Koncentrační tábor Mauthausen, ![]() |
Příčina úmrtí | popravena |
Bydliště | Na Kolínské 4, Praha–Libeň (dnes: Gabčíkova 1224/4, 182 00 Praha 8–Libeň) |
Domovské město | Brno, Praha |
Známá jako | svatá novomučednice česká Ludmila (Pravoslavná církev)[1] |
Nábož. vyznání | pravoslavné |
Choť | Miloslav Ort[2] Josef Ryšavý |
Děti | Jaroslav Ort[2] Jan Ort[2] Pavel Ort[2] |
Rodiče | Jan Sonnevend; Marie Sonnevendová (rozená Lorková; 1888–1942) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ludmila Ryšavá, rozená Sonnevendová (27. června 1908 Olomouc – 24. října 1942 KT Mauthausen)[3] se za protektorátu účastnila domácího protinacistického odboje a byla podporovatelkou členů paravýsadku Anthropoid. Roku 2019 byla místní pravoslavnou církví svatořečena.[4]
Život
[editovat | editovat zdroj]První manželství s Miloslavem Ortem
[editovat | editovat zdroj]Ludmila Sonnevendová se narodila v Olomouci do rodiny Jana Sonnevenda (1880–1942) a Marie Sonnevendové (rozené Lorkové; 1888–1942). Z prvního manželství s Miloslavem Ortem (jmenovala se Ortová) měla tři syny (Jaroslava, Jana a Pavla).[5][3][2] Po rozvodu byli její synové svěřeni do péče otce.[5][3] S matkou Ludmilou se dle rozhodnutí soudu synové vídali jen jednou týdně.[5] První manžel Ludmily – Miloslav Ort musel v rámci vyšetřování po prozrazení úkrytu parašutistů potvrdit, že se jeho synové s matkou ani se Sonnevendovými nestýkali nad rámec rozhodnutí rozvodového soudu.[5] Také se musel zavázat, že syny bude vychovávat v německém duchu.[5] Miloslav Ort jako jeden z mála chirurgů během druhé světové války v Praze přítomných (židovské chirurgy deportovali, němečtí byli na frontě, a v Praze jich zůstaly jednotky) pečoval ve své ordinaci i o doléčované důstojníky SS.[5][2] Od jednoho z nich se dozvěděl, že o přežití jeho třech synů se jednalo až v Berlíně. A jen árijský původ je tehdy zachránil.[5] Tři nezletilí synové z prvního Ludmilina manželství (Jaroslav, Jan a Pavel)[2] tak přežili druhou světovou válku (uchráněni v původní rodině Miloslava Orta).[1]
Miloslav Ort a synové z prvního manželství
[editovat | editovat zdroj]Jejich otec Miloslav Ort druhou světovou válku také přežil.[3] Po Únoru 1948 měl ale problémy s komunistickým režimem,[3] protože se nikdy netajil odporem k bolševismu.[5] Byl navíc členem různých společnosti, třeba katolické společnosti PAX, která pořádala různé přednášky, návštěvy galerií a podobně.[5] Zemřel ve svých 63 letech a tak se nedožil soudu ve vlastizrádném vykonstruovaném procesu.[5][3] Z jeho tří synů dva (Jan a Pavel) nakonec z Československa v 60. letech 20. století emigrovali.[5][3][2]
Druhé manželství s Josefem Ryšavým
[editovat | editovat zdroj]Druhým manželem Ludmily Sonnevendové (Ortové) byl Josef Ryšavý.[3][p. 1] Za protektorátu bydlela Ludmila Ryšavá se svým druhým manželem Josefem Ryšavým na adrese Na Kolínské 1224/4.[7][3] [p. 2]
Odbojová činnost, zatčení, věznění, ...
[editovat | editovat zdroj]Přes svého otce Jana Sonnevenda byla Ludmila Ryšavá zapojena do odbojové činnosti (členka Dobrovolných sester Čs. červeného kříže)[8]) a do podpory ukrývaných parašutistů,[7][9] kterým obstarávala potraviny.[5][3] Po prozrazení (18. června 1942) úkrytu parašutistů v kryptě kostela svatého Cyrila a Metoděje v Praze byla Ludmila Ryšavá dne 28. června 1942[7] zatčena. Zatčeni byli i její otec, matka Marie a Ludmilin druhý manžel Josef.[8] Ludmila byla vězněna v Malé pevnosti v Terezíně spolu se svojí matkou.[5] Za pomoc parašutistům byla odsouzena k trestu smrti.[5] Byla popravena v koncentračním táboře Mauthausen dne 24. října 1942.[10] V tentýž den byla popravena i její matka Marie a manžel Josef Ryšavý.[1][9]
Pamětní desky
[editovat | editovat zdroj]- Na sloupku vpravo vedle branky, kterou se vchází do předzahrádky domu, kde manželé Ryšaví za protektorátu bydleli (na adrese: Gabčíkova 1224/4, Praha 8 – Libeň), je umístěna (od 27. května 2017) pamětní deska[9][11] s tímto textem: „V tomto domě žili obětaví čelenové odboje / manželé / Ludmila a Josef / RYŠAVÍ / Spolupracovníci výsadku ANTHROPOID, / popraveni nacisty 24.10.1942 v Mauthausenu“.[12]
- Osobu Ludmily Sonnevendové–Ryšavé připomíná kovová pamětní deska (s její fotografií)[3] umístěná (od října 1992)[3] v Národním památníku obětí heydrichiády (v kryptě kostela svatého Cyrila a Metoděje; Praha 2, Resslova 307/9a) s následujícím textem: „NA PAMÁTKU – IN MEMORY OF / LUDMILA SONNEVENDOVÁ-RYŠAVÁ / RODINA ORTOVA – ORT FAMILY / ŘÍJEN 1992 – OCTOBER 1992 / JUNE 27, 1908 – OCTOBER 24, 1942“.[13]
- Jméno Ludmily Ryšavé je uvedeno i na Národním památníku obětí heydrichiády (slavnostně odhaleném 26. ledna 2011) při pravoslavném chrámu sv. Cyrila a Metoděje (Praha 2, Resslova 307/9a) kde je nápis: „PAMÁTCE ODBOJÁŘŮ, SPOLUPRACOVNÍKŮ A PŘÍBUZNÝCH, KTEŘÍ BYLI POPRAVENI 24. ŘÍJNA 1942, 26. LEDNA 1943 A 3. ÚNORA 1944 V KONCENTRAČNÍM TÁBOŘE MAUTHASEN ZA PODPORU PARAŠUTISTŮ A ZA SPOJENÍ S NIMI následuje výčet jmen ... Ryšavá Ludmila roz. Sonnevendová *27.6.1908 .... pokračuje výčet jmen ... HRDINŮM, KTEŘÍ POLOŽILI ŽIVOT ZA SVOBODU VLASTI, VĚNOVALO HLAVNÍ MĚSTO PRAHA ŘÍJEN 2010“.[14] Desku věnovala do památníku rodina jejího prvního manžela Miloslava Orta.[3]
- Pamětní desky
-
Pamětní deska na sloupku u branky do domu v pražské Gabčíkově ulici (dům číslo 1224/4) v den svého odhalení 27. května 2017.[11]
-
Kovová pamětní deska s fotografií v Národním památníku obětí heydrichiády
-
Národní památník obětí heydrichiády (památník odbojářům popraveným a umučeným v souvislosti s operací Anthropoid); Praha 2 – Nové Město, Resslova 307/9a
Svatořečení
[editovat | editovat zdroj]Svatořečena byla Pravoslavnou církví v českých zemích a na Slovensku spolu s dalšími českými novomučedníky při slavnostní liturgii v pražské pravoslavné katedrále sv. Cyrila a Metoděje na Resslově ulici 8. února 2020.[4]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Druhý manžel Ludmily Ryšavé – Josef Ryšavý se narodil 13. listopadu 1896. Byl popraven v koncentračním táboře Mauthausen dne 24. října 1942. Jeho jméno je uvedeno na pomníku obětí 2. světové války v Národním památníku obětí heydrichiády v Praze 2, Resslova 307/9a.[6]
- ↑ Na Kolínské se ulice jmenovala od roku 1930 do roku 1948 (německy Kolin-Garten).[7] Dnes (2021) je to Gabčíkova ulice.[7]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c JAREŠ, Milan Augustýn, Prot. Mgr. (pravoslavný duchovní královéhradecký). M. A. Jareš: Čeští mučedníci pravoslavní [online]. Parlamentní listy, 2012-05-21 [cit. 2018-07-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-07-24.
- ↑ a b c d e f g h https://www.memoryofnations.eu/cs/ort-jaroslav-20180122-0 [online]. web: Paměť národa (memory of nations eu) [cit. 2021-11-28]. Jeden ze tří synů Ludmily Ortové a MUDr. Miloslava Orta. [Doc. MUDr. Jaroslav Ort (* 1931) Dostupné online].
- ↑ a b c d e f g h i j k l m Ludmila Sonnevendová, chrám sv. Cyrila a Metoděje, Národní památník obětí heydrichiády, Resslova 307/9a (Nové Město) [online]. web: Encyklopedie Prahy 2 [cit. 2021-11-24]. Dostupné online.
- ↑ a b Novomučedníci čeští seznam. www.orthodoxia.cz [online]. [cit. 2023-07-03]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n ČERNÁ, Aneta. „Heydrich nebyl člověk, ale zrůda,“ tvrdí muž, kterému popravili rodinu za pomoc parašutistům [online]. 2017-10-19 [cit. 2018-07-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-08-07.
- ↑ Jan Sonnevend (* 25.12.1880 Topolany, okr. Vyškov – † 4.9.1942 Praha, Kobylisy) [online]. Internetová encyklopedie dějin Brna [cit. 2018-07-25]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e PADEVĚT, Jiří. Průvodce protektorátní Prahou: místa – události – lidé (rejstřík osob: Jan Sonnevend, Marie Sonnevendová). 1. vyd. Praha: Academia, Archiv hlavního města Prahy, 2013. 804 s. ISBN 978-80-200-2256-1, ISBN 978-80-86852-53-9. S. 16, 153, 183, 236, 238, 385, 429, 438, 656, 679.
- ↑ a b Ludmila Ryšavá (* 27.6.1908, Olomouc – † 24.10.1942, KT Mauthausen) [online]. Spolek pro vojenská pietní místa [cit. 2021-11-24]. Dostupné online.
- ↑ a b c PADEVĚT, Jiří. Průvodce protektorátní Prahou: místa – události – lidé. 1. vyd. Praha: Academia, Archiv hlavního města Prahy, 2013. 804 s. ISBN 978-80-200-2256-1, ISBN 978-80-86852-53-9. Kapitola Praha 8, s. 656.
- ↑ Expozice „Národního památníku hrdinů heydrichiády Místo smíření“ v Praze 2, Resslova 9a.
- ↑ a b Pamětní deska manželů Ryšavých (Gabčíkova 1224/4, 182 00 Praha 8 - Libeň) [online]. web: Mapy cz [cit. 2021-11-24]. Dostupné online.
- ↑ Gabčíkova 1224/4, 182 00 Praha 8 - Libeň [online]. Mapy cz [cit. 2021-11-23]. GPS souřadnice: 50°7'5.919"N, 14°27'37.773"E; 50.1183108N, 14.4604925E. Dostupné online.
- ↑ ŠTRUPL, Vladimír. Pamětní deska Ludmila Sonnevendová - Ryšavá [online]. web: Spolek pro vojenská pietní místa, 2005-02-19 [cit. 2021-11-24]. Umístění: Praha 2, Resslova 9a, krypta kostela sv. Cyrila a Metoděje. Dostupné online.
- ↑ VYKYDAL, Adam. Pomník Obětem 2. světové války [online]. Spolek pro vojenská pietní místa, 2011-01-28 [cit. 2021-11-24]. Umístění: Praha 2, Resslova 9a, Národní památník obětí heydrichiády při pravoslavném chrámu sv. Cyrila a Metoděje. Dostupné online.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Ludmila Ryšavá na Wikimedia Commons
- Atentát na Heydricha - Byt rodiny Ryšavých - Gabčíkova č. 4 - Libeň, Praha 8 na YouTube – Datum: 23. června 2021; Autor: Genius Loci CZ; Stopáž: 1 minuta a 51 sekund
- Prvorozený syn Ludmily Ortové – Doc. MUDr. Jaroslav Ort (* 1931)
- Ludmila Ryšavá v Encyklopedii dějin města Brna
- Spolupracovníci operace Anthropoid
- Vězni koncentračního tábora Terezín
- Češi odsouzení k trestu smrti
- Čeští pravoslavní
- Čeští svatí
- Pravoslavní svatí
- Křesťanští mučedníci 20. století
- Popravení zastřelením
- Narození v Olomouci
- Narození 27. června
- Narození v roce 1908
- Úmrtí 24. října
- Úmrtí v roce 1942
- Úmrtí v koncentračním táboře Mauthausen