Juha Pihkala
Juha Pihkala | |
---|---|
![]() Juha Pihkala elokuussa 2010. |
|
Tampereen piispa | |
1996–2008
|
|
Edeltäjä | Paavo Kortekangas |
Seuraaja | Matti Repo |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Martti Juha Antero Pihkala |
Syntynyt | 1. tammikuuta 1942 Kouvola |
Kansalaisuus | suomalainen |
Ammatti | piispa |
Vanhemmat |
Antti Pihkala Lilja Marttinen |
Puoliso | Tuula Hellevi Nissinen ( 1967) |
Muut tiedot | |
Koulutus |
pappisvihkimys (1967) teologian tohtori (1978) |
Tutkinnot | Helsingin yliopisto |
Uskonto | kristinusko |
Tunnustuskunta | luterilaisuus |
Martti Juha Antero Pihkala (s. 1. tammikuuta 1942 Kouvola) on suomalainen pappi, joka toimi Tampereen hiippakunnan piispana vuosina 1997–2008.
Pihkala on valmistunut teologian maisteriksi 1966 ja vihitty papiksi Tampereella 1967. Hän väitteli teologian tohtoriksi dogmatiikan alalta 1978. Hän toimi Kirkon koulutuskeskuksessa johtajana ja kouluttajana 1985–1996. Tampereen hiippakunnan pääsihteerinä Pihkala työskenteli vuosina 1978–1985. Seurakuntapappina hän on toiminut 11 vuoden ajan Riihimäellä ja Lopella. Pihkala aloitti piispana tammikuussa 1997 ja siirtyi eläkkeelle 1. kesäkuuta 2008.[1]
Pihkala kuuluu Gummeruksen sivistyssukuun. Tampereen ensimmäinen piispa Jaakko Gummerus oli hänen isosetänsä.[2] Juha Pihkalan isoisä oli Martti Pihkala.[3]
Palkinnot
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Juha Pihkala sai vuonna 2004 yhdessä Esko Valtaojan kanssa Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksesta Nurkkaan ajettu Jumala?, kuten myös jatkoteoksesta Tiedän uskovani, uskon tietäväni vuonna 2010.
Teoksia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Mysterium Christi: Kirche bei Hans Asmussen seit 1945. Väitöskirja. Helsinki: Schriften der Luther-Agricola-Gesellschaft A 17, 1978. ISBN 951-9047-11-5.
- Armonväline vai armon lupaus? Augsburgin tunnustuksen kasteartiklan sanojen ”quodque per baptismum offeratur gratia Dei” tulkinta 1530–1930. Helsinki: Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 145, 1986. ISBN 951-9111-57-3.
- Johdatus dogmatiikkaan. 2. painos 1995. Espoo: Weilin + Göös, 1992. ISBN 951-35-5496-1.
- Yksi kahdessa: Kristus-uskon historia varhaisen kristikunnan aikana. Tampereen hiippakunnan vuosikirja 50. Helsinki: Yliopistopaino, 1997. ISBN 951-570-356-5.
- Tienviittoja, tienhaaroja: Paimenkirje. Tampereen hiippakunnan vuosikirja 50. Tampere: Tampereen hiippakunta, 1998.
- Pihkala, Juha & Valtaoja, Esko: Nurkkaan ajettu Jumala? Keskustelukirjeitä uskosta ja tiedosta. 2.–4. painos 2004. Helsinki: Kirjapaja, 2004. ISBN 951-607-114-7.
- af Hällström, Gunnar & Laato, Anni Maria & Pihkala, Juha: Johdatus varhaisen kirkon teologiaan. Theologia systematica -sarja. Helsinki: Kirjapaja, 2005 (2.p. 2007). ISBN 951-607-227-5.
- Uskoa tiedosta ja tietoa uskosta: Johdatus dogmatiikkaan. Helsinki: Edita, 2009. ISBN 978-951-37-5561-4.
- Pihkala, Juha & Valtaoja, Esko: Tiedän uskovani, uskon tietäväni. Minerva, 2010. ISBN 978-952-492-404-7.
- Pihkala, Juha & Valtaoja, Esko: Elämän merkityksen jäljillä — Keskustelukirjeitä. Minerva, 2020. ISBN 978-952-375-094-4.
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Hukari, Ari (toim.): Signum unitatis – ykseyden merkki: Piispa Juha Pihkalan juhlakirja. Tampereen hiippakunnan vuosikirja 2007. Helsinki: Kirjapaja, 2006. ISBN 951-607-406-5.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Suomen teologit – Finlands teologer. Matrikkeli. Helsinki: Suomen kirkon pappisliitto, 1999. ISBN 952-91-0905-9.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Tampereen piispa Juha Pihkala jää eläkkeelle kesäkuussa 2008. 5.9.2007. Kirkon tiedotuskeskus. Arkistoitu 29.4.2013. Viitattu 21.3.2008.
- ↑ Veli-Matti Autio: Gummerus (1600 - ) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 8.6.2004. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
- ↑ Pisara : Jakso 31. Sisällissodan varjo ja syyllisyys (video) 30.6.2018. Yle Areena. Viitattu 1.7.2018.
![]() |
Edeltäjä: Paavo Kortekangas |
Tampereen piispa 1997–2008 |
Seuraaja: Matti Repo |
|
|