aloitus
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈɑloi̯t̪us/
- tavutus: a‧loi‧tus
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | aloitus | aloitukset |
genetiivi | aloituksen | aloitusten aloituksien |
partitiivi | aloitusta | aloituksia |
akkusatiivi | aloitus; aloituksen |
aloitukset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | aloituksessa | aloituksissa |
elatiivi | aloituksesta | aloituksista |
illatiivi | aloitukseen | aloituksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | aloituksella | aloituksilla |
ablatiivi | aloitukselta | aloituksilta |
allatiivi | aloitukselle | aloituksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | aloituksena | aloituksina |
translatiivi | aloitukseksi | aloituksiksi |
abessiivi | aloituksetta | aloituksitta |
instruktiivi | – | aloituksin |
komitatiivi | – | aloituksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | aloitukse- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
aloitus- |
Käännökset
[muokkaa]1. aloittamisen tapahtuma
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]aloituskorkeus, aloitusmerkki, aloitusosio, aloituspaikka, aloitussyöttö, aloitusviisikko
Aiheesta muualla
[muokkaa]- aloitus Kielitoimiston sanakirjassa
- Artikkeli 659 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 39