jatko
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]jatko (1)
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈjɑt̪ko/
- tavutus: jat‧ko
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | jatko | jatkot |
genetiivi | jatkon | jatkojen |
partitiivi | jatkoa | jatkoja |
akkusatiivi | jatko; jatkon |
jatkot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | jatkossa | jatkoissa |
elatiivi | jatkosta | jatkoista |
illatiivi | jatkoon | jatkoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | jatkolla | jatkoilla |
ablatiivi | jatkolta | jatkoilta |
allatiivi | jatkolle | jatkoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | jatkona | jatkoina |
translatiivi | jatkoksi | jatkoiksi |
abessiivi | jatkotta | jatkoitta |
instruktiivi | – | jatkoin |
komitatiivi | – | jatkoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | jatko- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. pidennys
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]jatkokouluttaa, jatko-opinnot, jatko-opiskelija, jatko-opiskelu, jatko-osa, jatkoaika, jatkohoito, jatkojalostus, jatkojohto, jatkokertomus, jatkokohta, jatkokoulutus, jatkokurssi, jakokuunnelma, jatkokäsittely, jatkolevy, jatkopaikka, jatkopistorasia, jatkoromaani, jatkosota, jatkotutkinto, jatkovarsi, jatkoyhteys, kädenjatko, köydenjatko, selänjatko
Aiheesta muualla
[muokkaa]- jatko Kielitoimiston sanakirjassa
- Artikkeli 298 Suomen viittomakielten verkkosanakirjassa Suvissa