paluma
Viro
[muokkaa]Verbi
[muokkaa]paluma (inf. paluda, yks. 1. palun)
- pyytää; pyydellä
- Ta palub mind külla, kohvile. – Hän pyytää minua kylään, kahville.
- Palun andeks. – Pyydän anteeksi.
- Palun! – Olkaa hyvä!; (vastaus kiitokseen) Ei kestä!
- anoa; anella
- rukoilla
Taivutus
[muokkaa]Päämuodot | Otsikkoteksti |
---|---|
ma-infinitiivi | paluma |
da-infinitiivi | paluda |
preesensin yksikön 3. persoona | palub |
imperfektin yksikön 1. persoona | palusin |
imperfektin yksikön 3. persoona | palus |
imperatiivin yksikön 3. persoona | palugu |
v-partisiippi | paluv |
nud-partisiippi | palunud |
preesensin passiivi | palutakse |
tud-partisiippi | palutud |
Etymologia
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- paluma Eesti Keele Instituutin viro–suomi-sanakirjassa (viroksi)
Viitteet
[muokkaa]- paluma sanastossa [PSV] Eesti keele põhisõnavara sõnastik (viroksi)