varoitin
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | varoitin | varoittimet |
genetiivi | varoittimen | varoittimien varoitinten |
partitiivi | varoitinta | varoittimia |
akkusatiivi | varoitin; varoittimen |
varoittimet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | varoittimessa | varoittimissa |
elatiivi | varoittimesta | varoittimista |
illatiivi | varoittimeen | varoittimiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | varoittimella | varoittimilla |
ablatiivi | varoittimelta | varoittimilta |
allatiivi | varoittimelle | varoittimille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | varoittimena (varoitinna) |
varoittimina |
translatiivi | varoittimeksi | varoittimiksi |
abessiivi | varoittimetta | varoittimitta |
instruktiivi | – | varoittimin |
komitatiivi | – | varoittimine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | varoittime- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
varoitin- |
Etymologia
[muokkaa]johdos sanasta varoittaa (heikko vartalo varoita- + -in)
Käännökset
[muokkaa]1. laite, joka varoittaa jostakin
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]Verbi
[muokkaa]varoitin
- (taivutusmuoto) indikatiivin imperfektin yksikön 1. persoonan muoto verbistä varoittaa