I’m a cultural anthropologist, a feminist, and a peace activist. In my academic capacity I’m an assistant professor and chair of the anthropology dept. at the University of Haifa. My fields of interest include the politics of gender in the Palestinian society inside Israel, women work and citizenship, feminist security and feminist theory more generally, generational relations in Israeli feminism, , urban anthropology, and participatory action research. My book Economic Citizenship: Neoliberal Paradoxes of Empowerment (Berghahn Books 2016) documents the social economy field in Israel and explores the paradoxes that inhere in neoliberal empowerment projects. Outside academia, I’m a long-time member of the Haifa Feminist Center Isha l-Isha (woman to woman). Address: https://sites.google.com/edu.haifa.ac.il/amalia-saar/home?authuser=0
The paper explores a central dilemma concerning minority rights, namely the double-edge effect of... more The paper explores a central dilemma concerning minority rights, namely the double-edge effect of culturally-sensitive policies that increase tolerance towards minorities while diminishing the rights of some of their members, particularly women. The dilemma is exemplified on two case-studies: polygamy among the Negev Bedouins and gender-segregated higher education programs for ultraorthodox Jews. I argue that the suspension of liberal values in the name of cultural sensitivity draws on an essentialist approach to culture, which I dub "culturism." More often than not, it is used to silence discussions about discrimination or to blur political bargains with minority elites. I offer instead the term critical cultural sensitivity, which acknowledges the unmarked privileges of the dominant majority and the diverse voices and interests among the minority. Critical cultural sensitivity alerts us against the misuse of "culture" to exclude minorities from the liberal practice of context-bound choice between competing values. It likewise allows democracy supporters among the majority and the minority alike to hold dialogues about diversity, which are not constraint by populist reifications of minority culture.
המאמר בוחן דילמה מרכזית שמתלווה לשיח על זכויות של מיעוט תרבותי, והיא המרחק הקצר שבין שימוש במושג התרבות להגברת הסובלנות כלפי השונה לבין צמצום בפועל של זכויות, והצדקת מדיניות מפלה כלפי פרטים בתוך המיעוט או כלפי נשים. הדילמה מודגמת על שני מקרים: פוליגמיה בקרב הבדווים ושילוב החרדים באקדמיה בהפרדה מגדרית. אני טוענת שרוב ההצדקות המועלות להשעיה של ערכים ליברליים לטובת ההתחשבות במיעוט הן תרבותיסטיות, כלומר משתמשות בתרבות באופן מניפולטיבי ורדוקטיבי כדי להשתיק דיון על אפליה או כדי למסך עסקאות פוליטיות עם אליטות מקבוצת המיעוט. מנגד, אני מציעה את המושג רגישות תרבותית ביקורתית. גישה זו מושתתת על הכרה בזכויות היתר השקופות של קבוצת הרוב ובריבוי הקולות המתקיים בקבוצת המיעוט. היא מאפשרת להבין שליבת המאבקים אינה "התרבות" בהא הידיעה, אלא המתח בין זכויות המיעוט לאוטונומיה בארגון חיי הקהילה שלו, לבין הזכות של פרטים בתוכו לא להיות כפופים לאוטונומיה הזו. היא מאפשרת לזהות שימוש לרעה במושג "תרבות" להחרגת המיעוט מן הפרקטיקה הליברלית של הכרעה תלוית הקשר בין ערכים מתנגשים. לבסוף, רגישות תרבותית ביקורתית מאפשרת לשוחרי הדמוקרטיה מקרב הרוב והמיעוט כאחד להידרש לנהל דיאלוג על גיוון בלי להיכנע לרטוריקה פופוליסטית, המקדשת גרסאות שמרניות של תרבות המיעוט.
The study explores how nationality and gender effect attitudes on the presence, use, and misuse o... more The study explores how nationality and gender effect attitudes on the presence, use, and misuse of guns by security forces and civilians in Israel. Using data from a national survey (n = 721), we find that Israelis, Jews, and Arabs have more positive attitudes toward military firearms than civilian gun carry. The vast majority agree that display of military arms increases the public sense of security. Numbers are much lower regarding civilian carry. Most respondents, Jews and Arabs, would interfere if witnessed public misuse of firearms. An intersectional analysis finds (1) a gender gap, men have higher odds of reporting a firearm in the household than women; (2) Jews have more positive attitudes toward firearms than Arabs; (3) Jewish men have more positive attitudes toward civilian carry than Jewish women. This gender gap does not appear among Arabs; (4) Jews are more favorable of self-protection as a justification to use arms than Arabs.
This study explores the growing presence of emotional terminology within Israeli popular discours... more This study explores the growing presence of emotional terminology within Israeli popular discourses on national security, as reflected in the daily talk of Israelis living on the border with the Gaza Strip. It is based on ethnography conducted in 2016-18 as part of a multi-site, multidisciplinary study on articulations of security in frontier communities. Findings reveal that the grassroots discourse of national security is saturated with emotional language, and that this, in turn, is interlaced with relationships terminology. Residents report high levels of insecurity (fear, trauma, and constant disquiet), alongside pride in their families' and communities' strong care and solidarity, which they perceive as a great source of resilience. Parenthetically, the state and the military, too, are made concrete through relational emotions. We argue that the language of emotional-relationality frames national security and resilience as mental dispositions, and that this subsequently renders the robust power apparatuses that maintain their semi-transparency. The analysis dwells on the political implications of the phenomenon. We note an association between residents' preoccupations with the conflict's emotional effects on their lives and their consistent avoidance from criticising the state's policies regarding its management or potential transformation. This transposition of the political with the emotional, we argue, offers a distinct insight into Israelis' familiar tendency to avoid criticising Israel's aggressions against the Palestinians: the embeddedness of national security in emotional relationships implicitly constructs political criticism as betrayal of intimate relations.
The article engages with feminist care theories and practices of community building in the contex... more The article engages with feminist care theories and practices of community building in the context of armed conflict. Based on an ethnographic study (2016-2018) of the security concerns of Israeli citizens living in the Gaza Envelope and their positions regarding the siege on Gaza, we find that in this region, vernacular security is closely linked with care, social reproduction and communitarianism. Communitarian ethics is intertwined with separatist, state-centred discourses on national 'trauma and resilience'. In this context, Jewish-Israeli women care for their own communities as a way to ensure survival and civilian resilience. They generally disengage from moral dilemmas concerning the suffering of Palestinians. On a deeper level, the practice of security as care combines the hegemonic Israeli security paradigm of women's soldierhood with an institutional and cultural obsession with trauma-oriented activities. Showing strong ethno-nationalist identifications, these women tend to overlook and even support the state's violent siege on Gaza, which is seen as a zero-sum game. We conclude that the gendered dimensions of communitarian ethics in Israel are relevant for understanding the limitations and challenges of contemporary cosmopolitan feminism and a global politics of care.
The article depicts feminine subjectivity among women of the millennial generation. Content analy... more The article depicts feminine subjectivity among women of the millennial generation. Content analysis of an open question relating to the answers of 623 Israeli participants reveals perceptions of femininity as at once gender conscious and non-political. Respondents express a strong sense of entitlement to gender equality yet retain an essentialized perception of gender differences. They are aware of the contradictory demands directed at women, but avoid problematizing them, instead priding themselves on their capacity to encompass both feminine and masculine traits without losing femininity. We identify in the women's framing a strong commitment to a harmonious worldview and a non-political outlook and trace it to the influences of the global, latemodern generational preoccupation with personal transformation, self-governmentality, and positive thinking.
Anti-consumerism as a class practice: Parental investment in a private kindergarten in Israel, 2022
This article documents a cultural script of ‘non-materialistic parental investment’ in a private ... more This article documents a cultural script of ‘non-materialistic parental investment’ in a private kindergarten in Israel, and the paradoxes that accompany it. Drawing on ethnographic fieldwork, the analysis reveals an inherent tension between an anti-materialistic ideology and the immersion of the kindergarten in a hyper-consumerist culture. While the explicit discourse emphasizes simplicity and unmediated emotional nurturing, the kindergarten in effect comprises an arena of intense elite consumerism of upper-middle-class parents who wish to give their children high-quality, expensive education. As a prestigious private business, it, therefore, plays a direct role in class differentiation processes, although ‘social-class’ is not part of the conscious pedagogical agenda
This paper looks at the adaptation of the idea of economic citizenship (EC), or the conditioning ... more This paper looks at the adaptation of the idea of economic citizenship (EC), or the conditioning of civil inclusion on economic participation, to the Palestinian citizens of Israel, who as a national minority are subject to long-standing political discrimination. I focus on two categories of women—low-income, poorly educated women and middle-class professional women—to explore the articulation of EC at the intersection of gender, class, and nationality. I argue that in the current phase of Israeli neoliberal ethnocracy, EC is offered as a bypass mechanism intended to allow the state to sustain the Jewish-and-democratic complex by reducing “democratic”to a free-market version, with minimal public and legal accountability, while continuing to buttress the “Jewish” component. However, the ethnographic zoom on women’s complex reactions shows that they invest the idea with practical meanings that complicate its connotations. They do develop expectations that paid employment will expand their social inclusion yet remain savvy regarding their perilous position as Palestinians in Israeli society and, depending on class, the profitability of permanent employment. Their experiences show that while the economic path hardly seems to undermine the Palestinians’ political rejection, it provides a new channel for their continued uncanny membership of the citizenry.
ABSTRACT This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and the... more ABSTRACT This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readiness to endorse the label ‘feminist’. Using data from a large-scale survey among students in the northern periphery of Israel, we found that feminism has become a source of identification for both Jewish and Palestinian young women in Israel, and that Palestinians are more inclined to endorse the self-label ‘feminist’ than Jews. We also found that each group invests the term with different meanings. Jewish students who identify as feminists tend to hold a relatively egalitarian gender ideology whereas Palestinian students who are more readily inclined to identify as feminists hold a more conservative gender ideology. These findings challenge both the liberal-modernistic perspective that perceives a correlation between feminist saliency and egalitarian gender ideology and the post-colonial perspective’s expectation that women from ethnic/racial minority groups will be disinclined to identify as feminists.
In the mounting scholarship on the Israeli-Palestinian conflict, feminist analysts have contribut... more In the mounting scholarship on the Israeli-Palestinian conflict, feminist analysts have contributed a distinctive perspective in their capacity to write politically about occupation, injustice, and continuous brutality without losing sight of contradictions. Read together, the four books reviewed here paint a complex picture of the mundane and often untold aspects of Palestinian daily life under the occupation, alongside the grassroots efforts of women on both sides of the divide to promote a resolution to it. In Space and Mobility in Palestine Julie Peteet describes the spatial turn in the Israeli control system in the West Bank. Eschewing the more dramatic incidents of military raids and searches, detentions, and home demolitions, the book documents the banal face of life under occupation under Israel's latest (im)mobility regime, whose main principles are separation, closure, and enclavization. These are achieved through an intricate system of segregated routes that includes bypass roads, tunnels, road blocks and checkpoints, robust physical walls with high-security JMEWS • Journal of Middle East Women's Studies • 15:3 •
This article documents the hawakır of Nazareth. Once widespread in the city, these traditional do... more This article documents the hawakır of Nazareth. Once widespread in the city, these traditional domestic gardens were integral to households of all economic backgrounds. They served as a space for work and socializing, constituted a center of collective (extended family) life, and provided a wide diversity of crops. However, in recent decades h. aw¯ ak¯ ır have disappeared rapidly as new houses were built overtop them and residents' tastes changed. Today people prefer gardens with green lawns and flowers. Intended strictly for recreation and ornament, this new kind of garden acts as a marker of privacy and economic success. We use ethnographic data to provide detailed descriptions of historical and contemporary examples of the traditional garden. The analysis dwells on the resonances between changing practices around and meanings of h. aw¯ ak¯ ır and the changing character of the urban landscape, on the value of h. aw¯ ak¯ ır as sites of attachment and identity, and on the potential of their revival to generate urban sustainability. This article examines environment and ecology in the urban space of Nazareth through a focus on h. aw¯ ak¯ ır (sing. h. ¯ ak¯ ura), or traditional domestic gardens, as a cultural and ecological institution, and the changes they have undergone in recent decades. 1 We document the process by which h. aw¯ ak¯ ır, which were once a basic element of all or most households in Nazareth, have contracted continuously to the brink of disappearance , without vanishing entirely. Through the biography of these traditional gardens, we trace major transformations in the character of the city's neighborhoods, and res-idents' shifting attitudes toward these upheavals, to unravel the cultural logic that informs haw¯ ak¯ ır. Lastly, dwelling on the intense condensation of the built environment and the rapid shrinkage of green open spaces, our study explores the potential of incorporating a renewed version of h. aw¯ ak¯ ır into a balanced and sustainable future urban development. This ecoanthropological study aspires to broaden the discussion of urban ecology within Palestinian Arab society in Israel, and in Middle Eastern cities more broadly, by showing the relevance of a local cultural tradition to globally circulating ideas of sustainability. Nisreen Mazzawi is a PhD Candidate in the
המאמר מבוסס על עבודה אתנוגרפית בגן לילדים ממשפחות המעמד
הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיי... more המאמר מבוסס על עבודה אתנוגרפית בגן לילדים ממשפחות המעמד הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיים המועברים בגן, ובייחוד במסר ההשקעה ההורית ובקשר שלו לתהליכי בידול מעמדי. הניתוח מעלה מתח מובנה בין אידאולוגיה חינוכית אנטי-חומרנית ובין היותו של הגן עסק כלכלי יוקרתי המשוקע בתרבות היפר-צרכנית. הטענה המרכזית היא שהשיח החינוכי הגלוי מעלה על נס אנטי-צרכנות, פשטות והענקה רגשית בלתי- אמצעית, בעוד שהגן הוא בעצם זירה אינטנסיבית של צרכנות עִלית. מכאן שהמעמד אמנם אינו חלק מודע מסדר היום הפדגוגי, אך ההשתתפות בגן היא פרקטיקה ישירה של בידול מעמדי.
המאמר מציג אתנוגרפיה של קורס יזמות זעירה לנשים מעוטות הכנסה
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנ... more המאמר מציג אתנוגרפיה של קורס יזמות זעירה לנשים מעוטות הכנסה
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנשים הוא האופן שבו הן תופסות את
הסיכויים, את הזכאות ואת האחריות שלהן להרוויח כסף. ניכרת השפעה ברורה
של החוזה המגדרי המודרני, המכונן נשים נורמטיביות כמפרנסות משניות שעיקר
תרומתן היא העבודה הרגשית. נשים נוטות להתנהל מתוך “אתיקה של אהבה”
ולהימנע משאיפה מפורשת “לעשות כסף”. ניתוח תהליך הלמידה, העוסק
בהקניית אוריינות עסקית ותרבותית, מחדד את מרכזיות העבודה כפרקטיקה של
השתתפות אזרחית, מלבד הפונקציה המיידית של התפרנסות, ומאפשר לפרש את
הכמיהה לגלם נשיות נורמטיבית כחלק ממסע היחלצות מן השוליים. אני טוענת
שהפורמליזציה של עבודת הנשים מייצרת אפקט פרדוקסלי של הכלה והדרה: אימוץ
פרקטיקות הגמוניות של עבודה וצריכה סולל את הדרך להתקבלותן האזרחית, אך
בו בזמן מעודד הפנמה של השיח שסימן אותן מלכתחילה כסובייקטים פגומים.
לזהות את המשמעויות ולאפיין את הגורמים המשפיעים על מעורבות
משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכ... more לזהות את המשמעויות ולאפיין את הגורמים המשפיעים על מעורבות משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ]מש"ה[ המתגוררים במעונות פנימייה. שיטה: נעשה שימוש בשיטת מחקר איכותנית. אוכלוסיית המחקר כללה 18 משפחות מן החברה הערבית בישראל. המשתתפים היו הורים של אנשים עם מש"ה משני מעונות פנימייה באזור הגליל, המפעילים שירותי דיור ומסגרת חינוכית. ההורים השתתפו בראיונות עומק חצי מובנים. נערך ניתוח תוכן של הראיונות לזיהוי קטגוריות של משמעות, ארגונם לתמות ומציאת יחסי הגומלין ביניהן. ממצאים: מניתוח הראיונות עולה כי ההורים רואים במעורבות משפחתית ביטוי של תפיסתם את תפקידם ואת אחריותם ההורית. שני נושאים הקשורים למעורבות המשפחתית, שעלו כמרכזיים היו שמירה על המשכיות הקשר עם ילדיהם עם מש"ה ושיתוף בתכניותיהם היומיות במעון. עם זאת, ההורים גם תיארו חסמים בפני מימוש מעורבותם, המגבירים את צערם ומעצימים את חוויות האמביוולנטיות הכרוכה בהשמה. הגורמים לחסמים תוארו כקשורים בהורים, בילדיהם עם המוגבלות ובמעון הפנימייה. מסקנות: ממצאי המחקר מדגישים את הצורך בפיתוח וביישום התערבויות הממורכזות במשפחה ומכוונות להגברת המעורבות המשפחתית דרך שיפור טיב ותדירות האינטראקציה שבין המשפחה למעון ובין המשפחה לדיירים. המרפאים בעיסוק, הדוגלים בגישת המשפחה במרכז, הם בעמדת מפתח לסילוק החסמים הפוגעים במעורבות המשפחתית ולשיפור הביצוע העיסוקי ההורי בהקשר של מעונות פנימייה.
מאמר זה מציג ניתוח של המושג "העצמה כלכלית של נשים", כפי שהוא משמש בשדה הכלכלה החברתית בישראל. המו... more מאמר זה מציג ניתוח של המושג "העצמה כלכלית של נשים", כפי שהוא משמש בשדה הכלכלה החברתית בישראל. המושג – שהפך נפוץ מאוד בקרב קשת רחבה של סוכנים, בהם אנשי ממסד, פוליטיקאים, מממנים, נשות מקצוע, רכזות פרויקטים ונשים "מוחלשות" – מהווה תסריט מפתח במובן זה שהוא מגלם סדרה של ערכים מרכזיים ומאפשר פעולה חברתית. בישראל כיום העצמה היא מושג בתנועה מתמדת, המשמש במקביל בחוגים רדיקליים, ליברליים ושמרניים, ומופיע בעת ובעונה אחת במרחב הפוליטי, האקטיביסטי, הפרופסיונלי והצרכני. השחקניות בשדה יוצקות למושג משמעויות מגוונות ולעתים סותרות: קבוצות ויחידים מדברים לכאורה באותה שפה אך בעצם מתכוונים למכלולי ערכים שונים. המחברת טוענת כי בזכות העמימות שמאפיינת את מושג ההעצמה, הוא מתווך בין הגדרות מציאות מתחרות ויוצר מפגשים חברתיים בלתי שגרתיים. ניתוח השימושים המגוונים במושג חושף משוקעות עמוקה של שדה הכלכלה החברתית בהיגיון הניאו-ליברלי הקפיטליסטי, בצד דינמיקה נגדית של הטלת ספק ערכי ומוסרי בהיגיון זה והטמעת נימות ביקורתיות אל תוך השפה הממסדית.
This paper interprets the pressure to raise Palestinian-Israeli women’s labor force participation... more This paper interprets the pressure to raise Palestinian-Israeli women’s labor force participation within the unfolding neoliberal project in Israel, arguing that women’s stalled workforce integration reflects embedded economic rationality. Poor infrastructure and discriminatory policies, combined with Israel’s rapid economic privatization, set contradictory expectations for Palestinian-Israeli women: their opportunity-cost calculations include entitlements to economic protection alongside obligations to provide expenditure-saving domestic labor. Yet growing pressure and desire to join the paid workforce suggest that the gender contract may be changing. This cultural schema, which links women’s economic strategizing to their sense of feminine propriety, is transforming as part of a broader transition to a market-led gender regime, with the paradoxical effect of encouraging women’s employment while simultaneously impoverishing them. By dwelling on the dialectics of culture and the structure of work opportunities, and women’s agency, this paper aims to resolves an impasse in the current debate on women’s low workforce participation.
This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readin... more This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readiness to endorse the label ‘feminist’. Using data from a large-scale survey among students in the northern periphery of Israel, we found that feminism has become a source of identification for both Jewish and Palestinian young women in Israel, and that Palestinians are more inclined to endorse the self-label ‘feminist’ than Jews. We also found that each group invests the term with different meanings. Jewish students who identify as feminists tend to hold a relatively egalitarian gender ideology whereas Palestinian students who are more readily inclined to identify as feminists hold a more conservative gender ideology. These findings challenge both the liberal-modernistic perspective that perceives a correlation between feminist saliency and egalitarian gender ideology and the post-colonial perspective’s expectation that women from ethnic/racial minority groups will be disinclined to identify as feminists.
Among the Palestinian minority in Israel, residential placement of people with intellectual disab... more Among the Palestinian minority in Israel, residential placement of people with intellectual disabilities [ID] is relatively new and steadily increasing, but poorly studied. A qualitative design was used to explore the process of residential placement decision by 18 parents of people with ID through semi-structured interviews. Sampling was purposive and data was analyzed thematically. Four main themes emerged representing parents' perceptions and experiences along the placement decision-making process, together indicating an experience of deeply 'conflicted parenting': (a) initial resistance to placement and its perception as abandonment and parental failure; (b) attrition following cumulative difficulties and lack of assistance; (c) resignation and reframing of placement as a necessary evil; (d) relief mixed with guilt, pain, and ambivalence following placement. Residential placement process proved to be linked primarily to lack of resources and of accessible culturally-competent services within the community. Parents' experience and behavior along the placement decision process reflect relentless efforts to practice " good parenting ". This concept is culturally specific and in the present case entails commitment to consider the individual child's wellbeing together with the family's as a whole. Implications for practice are suggested. This study is a pioneer in investigating parents' decision regarding residential placement of their children with ID in a non-Western cultural setting, among a political minority who suffers discrimination and economic deprivation. It elucidates the manifold dimensions of this phenomenon and deepens our understanding of the intricate relation between parents' personal perceptions and experiences and the broader social, cultural, and economic context.
The paper explores a central dilemma concerning minority rights, namely the double-edge effect of... more The paper explores a central dilemma concerning minority rights, namely the double-edge effect of culturally-sensitive policies that increase tolerance towards minorities while diminishing the rights of some of their members, particularly women. The dilemma is exemplified on two case-studies: polygamy among the Negev Bedouins and gender-segregated higher education programs for ultraorthodox Jews. I argue that the suspension of liberal values in the name of cultural sensitivity draws on an essentialist approach to culture, which I dub "culturism." More often than not, it is used to silence discussions about discrimination or to blur political bargains with minority elites. I offer instead the term critical cultural sensitivity, which acknowledges the unmarked privileges of the dominant majority and the diverse voices and interests among the minority. Critical cultural sensitivity alerts us against the misuse of "culture" to exclude minorities from the liberal practice of context-bound choice between competing values. It likewise allows democracy supporters among the majority and the minority alike to hold dialogues about diversity, which are not constraint by populist reifications of minority culture.
המאמר בוחן דילמה מרכזית שמתלווה לשיח על זכויות של מיעוט תרבותי, והיא המרחק הקצר שבין שימוש במושג התרבות להגברת הסובלנות כלפי השונה לבין צמצום בפועל של זכויות, והצדקת מדיניות מפלה כלפי פרטים בתוך המיעוט או כלפי נשים. הדילמה מודגמת על שני מקרים: פוליגמיה בקרב הבדווים ושילוב החרדים באקדמיה בהפרדה מגדרית. אני טוענת שרוב ההצדקות המועלות להשעיה של ערכים ליברליים לטובת ההתחשבות במיעוט הן תרבותיסטיות, כלומר משתמשות בתרבות באופן מניפולטיבי ורדוקטיבי כדי להשתיק דיון על אפליה או כדי למסך עסקאות פוליטיות עם אליטות מקבוצת המיעוט. מנגד, אני מציעה את המושג רגישות תרבותית ביקורתית. גישה זו מושתתת על הכרה בזכויות היתר השקופות של קבוצת הרוב ובריבוי הקולות המתקיים בקבוצת המיעוט. היא מאפשרת להבין שליבת המאבקים אינה "התרבות" בהא הידיעה, אלא המתח בין זכויות המיעוט לאוטונומיה בארגון חיי הקהילה שלו, לבין הזכות של פרטים בתוכו לא להיות כפופים לאוטונומיה הזו. היא מאפשרת לזהות שימוש לרעה במושג "תרבות" להחרגת המיעוט מן הפרקטיקה הליברלית של הכרעה תלוית הקשר בין ערכים מתנגשים. לבסוף, רגישות תרבותית ביקורתית מאפשרת לשוחרי הדמוקרטיה מקרב הרוב והמיעוט כאחד להידרש לנהל דיאלוג על גיוון בלי להיכנע לרטוריקה פופוליסטית, המקדשת גרסאות שמרניות של תרבות המיעוט.
The study explores how nationality and gender effect attitudes on the presence, use, and misuse o... more The study explores how nationality and gender effect attitudes on the presence, use, and misuse of guns by security forces and civilians in Israel. Using data from a national survey (n = 721), we find that Israelis, Jews, and Arabs have more positive attitudes toward military firearms than civilian gun carry. The vast majority agree that display of military arms increases the public sense of security. Numbers are much lower regarding civilian carry. Most respondents, Jews and Arabs, would interfere if witnessed public misuse of firearms. An intersectional analysis finds (1) a gender gap, men have higher odds of reporting a firearm in the household than women; (2) Jews have more positive attitudes toward firearms than Arabs; (3) Jewish men have more positive attitudes toward civilian carry than Jewish women. This gender gap does not appear among Arabs; (4) Jews are more favorable of self-protection as a justification to use arms than Arabs.
This study explores the growing presence of emotional terminology within Israeli popular discours... more This study explores the growing presence of emotional terminology within Israeli popular discourses on national security, as reflected in the daily talk of Israelis living on the border with the Gaza Strip. It is based on ethnography conducted in 2016-18 as part of a multi-site, multidisciplinary study on articulations of security in frontier communities. Findings reveal that the grassroots discourse of national security is saturated with emotional language, and that this, in turn, is interlaced with relationships terminology. Residents report high levels of insecurity (fear, trauma, and constant disquiet), alongside pride in their families' and communities' strong care and solidarity, which they perceive as a great source of resilience. Parenthetically, the state and the military, too, are made concrete through relational emotions. We argue that the language of emotional-relationality frames national security and resilience as mental dispositions, and that this subsequently renders the robust power apparatuses that maintain their semi-transparency. The analysis dwells on the political implications of the phenomenon. We note an association between residents' preoccupations with the conflict's emotional effects on their lives and their consistent avoidance from criticising the state's policies regarding its management or potential transformation. This transposition of the political with the emotional, we argue, offers a distinct insight into Israelis' familiar tendency to avoid criticising Israel's aggressions against the Palestinians: the embeddedness of national security in emotional relationships implicitly constructs political criticism as betrayal of intimate relations.
The article engages with feminist care theories and practices of community building in the contex... more The article engages with feminist care theories and practices of community building in the context of armed conflict. Based on an ethnographic study (2016-2018) of the security concerns of Israeli citizens living in the Gaza Envelope and their positions regarding the siege on Gaza, we find that in this region, vernacular security is closely linked with care, social reproduction and communitarianism. Communitarian ethics is intertwined with separatist, state-centred discourses on national 'trauma and resilience'. In this context, Jewish-Israeli women care for their own communities as a way to ensure survival and civilian resilience. They generally disengage from moral dilemmas concerning the suffering of Palestinians. On a deeper level, the practice of security as care combines the hegemonic Israeli security paradigm of women's soldierhood with an institutional and cultural obsession with trauma-oriented activities. Showing strong ethno-nationalist identifications, these women tend to overlook and even support the state's violent siege on Gaza, which is seen as a zero-sum game. We conclude that the gendered dimensions of communitarian ethics in Israel are relevant for understanding the limitations and challenges of contemporary cosmopolitan feminism and a global politics of care.
The article depicts feminine subjectivity among women of the millennial generation. Content analy... more The article depicts feminine subjectivity among women of the millennial generation. Content analysis of an open question relating to the answers of 623 Israeli participants reveals perceptions of femininity as at once gender conscious and non-political. Respondents express a strong sense of entitlement to gender equality yet retain an essentialized perception of gender differences. They are aware of the contradictory demands directed at women, but avoid problematizing them, instead priding themselves on their capacity to encompass both feminine and masculine traits without losing femininity. We identify in the women's framing a strong commitment to a harmonious worldview and a non-political outlook and trace it to the influences of the global, latemodern generational preoccupation with personal transformation, self-governmentality, and positive thinking.
Anti-consumerism as a class practice: Parental investment in a private kindergarten in Israel, 2022
This article documents a cultural script of ‘non-materialistic parental investment’ in a private ... more This article documents a cultural script of ‘non-materialistic parental investment’ in a private kindergarten in Israel, and the paradoxes that accompany it. Drawing on ethnographic fieldwork, the analysis reveals an inherent tension between an anti-materialistic ideology and the immersion of the kindergarten in a hyper-consumerist culture. While the explicit discourse emphasizes simplicity and unmediated emotional nurturing, the kindergarten in effect comprises an arena of intense elite consumerism of upper-middle-class parents who wish to give their children high-quality, expensive education. As a prestigious private business, it, therefore, plays a direct role in class differentiation processes, although ‘social-class’ is not part of the conscious pedagogical agenda
This paper looks at the adaptation of the idea of economic citizenship (EC), or the conditioning ... more This paper looks at the adaptation of the idea of economic citizenship (EC), or the conditioning of civil inclusion on economic participation, to the Palestinian citizens of Israel, who as a national minority are subject to long-standing political discrimination. I focus on two categories of women—low-income, poorly educated women and middle-class professional women—to explore the articulation of EC at the intersection of gender, class, and nationality. I argue that in the current phase of Israeli neoliberal ethnocracy, EC is offered as a bypass mechanism intended to allow the state to sustain the Jewish-and-democratic complex by reducing “democratic”to a free-market version, with minimal public and legal accountability, while continuing to buttress the “Jewish” component. However, the ethnographic zoom on women’s complex reactions shows that they invest the idea with practical meanings that complicate its connotations. They do develop expectations that paid employment will expand their social inclusion yet remain savvy regarding their perilous position as Palestinians in Israeli society and, depending on class, the profitability of permanent employment. Their experiences show that while the economic path hardly seems to undermine the Palestinians’ political rejection, it provides a new channel for their continued uncanny membership of the citizenry.
ABSTRACT This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and the... more ABSTRACT This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readiness to endorse the label ‘feminist’. Using data from a large-scale survey among students in the northern periphery of Israel, we found that feminism has become a source of identification for both Jewish and Palestinian young women in Israel, and that Palestinians are more inclined to endorse the self-label ‘feminist’ than Jews. We also found that each group invests the term with different meanings. Jewish students who identify as feminists tend to hold a relatively egalitarian gender ideology whereas Palestinian students who are more readily inclined to identify as feminists hold a more conservative gender ideology. These findings challenge both the liberal-modernistic perspective that perceives a correlation between feminist saliency and egalitarian gender ideology and the post-colonial perspective’s expectation that women from ethnic/racial minority groups will be disinclined to identify as feminists.
In the mounting scholarship on the Israeli-Palestinian conflict, feminist analysts have contribut... more In the mounting scholarship on the Israeli-Palestinian conflict, feminist analysts have contributed a distinctive perspective in their capacity to write politically about occupation, injustice, and continuous brutality without losing sight of contradictions. Read together, the four books reviewed here paint a complex picture of the mundane and often untold aspects of Palestinian daily life under the occupation, alongside the grassroots efforts of women on both sides of the divide to promote a resolution to it. In Space and Mobility in Palestine Julie Peteet describes the spatial turn in the Israeli control system in the West Bank. Eschewing the more dramatic incidents of military raids and searches, detentions, and home demolitions, the book documents the banal face of life under occupation under Israel's latest (im)mobility regime, whose main principles are separation, closure, and enclavization. These are achieved through an intricate system of segregated routes that includes bypass roads, tunnels, road blocks and checkpoints, robust physical walls with high-security JMEWS • Journal of Middle East Women's Studies • 15:3 •
This article documents the hawakır of Nazareth. Once widespread in the city, these traditional do... more This article documents the hawakır of Nazareth. Once widespread in the city, these traditional domestic gardens were integral to households of all economic backgrounds. They served as a space for work and socializing, constituted a center of collective (extended family) life, and provided a wide diversity of crops. However, in recent decades h. aw¯ ak¯ ır have disappeared rapidly as new houses were built overtop them and residents' tastes changed. Today people prefer gardens with green lawns and flowers. Intended strictly for recreation and ornament, this new kind of garden acts as a marker of privacy and economic success. We use ethnographic data to provide detailed descriptions of historical and contemporary examples of the traditional garden. The analysis dwells on the resonances between changing practices around and meanings of h. aw¯ ak¯ ır and the changing character of the urban landscape, on the value of h. aw¯ ak¯ ır as sites of attachment and identity, and on the potential of their revival to generate urban sustainability. This article examines environment and ecology in the urban space of Nazareth through a focus on h. aw¯ ak¯ ır (sing. h. ¯ ak¯ ura), or traditional domestic gardens, as a cultural and ecological institution, and the changes they have undergone in recent decades. 1 We document the process by which h. aw¯ ak¯ ır, which were once a basic element of all or most households in Nazareth, have contracted continuously to the brink of disappearance , without vanishing entirely. Through the biography of these traditional gardens, we trace major transformations in the character of the city's neighborhoods, and res-idents' shifting attitudes toward these upheavals, to unravel the cultural logic that informs haw¯ ak¯ ır. Lastly, dwelling on the intense condensation of the built environment and the rapid shrinkage of green open spaces, our study explores the potential of incorporating a renewed version of h. aw¯ ak¯ ır into a balanced and sustainable future urban development. This ecoanthropological study aspires to broaden the discussion of urban ecology within Palestinian Arab society in Israel, and in Middle Eastern cities more broadly, by showing the relevance of a local cultural tradition to globally circulating ideas of sustainability. Nisreen Mazzawi is a PhD Candidate in the
המאמר מבוסס על עבודה אתנוגרפית בגן לילדים ממשפחות המעמד
הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיי... more המאמר מבוסס על עבודה אתנוגרפית בגן לילדים ממשפחות המעמד הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיים המועברים בגן, ובייחוד במסר ההשקעה ההורית ובקשר שלו לתהליכי בידול מעמדי. הניתוח מעלה מתח מובנה בין אידאולוגיה חינוכית אנטי-חומרנית ובין היותו של הגן עסק כלכלי יוקרתי המשוקע בתרבות היפר-צרכנית. הטענה המרכזית היא שהשיח החינוכי הגלוי מעלה על נס אנטי-צרכנות, פשטות והענקה רגשית בלתי- אמצעית, בעוד שהגן הוא בעצם זירה אינטנסיבית של צרכנות עִלית. מכאן שהמעמד אמנם אינו חלק מודע מסדר היום הפדגוגי, אך ההשתתפות בגן היא פרקטיקה ישירה של בידול מעמדי.
המאמר מציג אתנוגרפיה של קורס יזמות זעירה לנשים מעוטות הכנסה
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנ... more המאמר מציג אתנוגרפיה של קורס יזמות זעירה לנשים מעוטות הכנסה
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנשים הוא האופן שבו הן תופסות את
הסיכויים, את הזכאות ואת האחריות שלהן להרוויח כסף. ניכרת השפעה ברורה
של החוזה המגדרי המודרני, המכונן נשים נורמטיביות כמפרנסות משניות שעיקר
תרומתן היא העבודה הרגשית. נשים נוטות להתנהל מתוך “אתיקה של אהבה”
ולהימנע משאיפה מפורשת “לעשות כסף”. ניתוח תהליך הלמידה, העוסק
בהקניית אוריינות עסקית ותרבותית, מחדד את מרכזיות העבודה כפרקטיקה של
השתתפות אזרחית, מלבד הפונקציה המיידית של התפרנסות, ומאפשר לפרש את
הכמיהה לגלם נשיות נורמטיבית כחלק ממסע היחלצות מן השוליים. אני טוענת
שהפורמליזציה של עבודת הנשים מייצרת אפקט פרדוקסלי של הכלה והדרה: אימוץ
פרקטיקות הגמוניות של עבודה וצריכה סולל את הדרך להתקבלותן האזרחית, אך
בו בזמן מעודד הפנמה של השיח שסימן אותן מלכתחילה כסובייקטים פגומים.
לזהות את המשמעויות ולאפיין את הגורמים המשפיעים על מעורבות
משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכ... more לזהות את המשמעויות ולאפיין את הגורמים המשפיעים על מעורבות משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ]מש"ה[ המתגוררים במעונות פנימייה. שיטה: נעשה שימוש בשיטת מחקר איכותנית. אוכלוסיית המחקר כללה 18 משפחות מן החברה הערבית בישראל. המשתתפים היו הורים של אנשים עם מש"ה משני מעונות פנימייה באזור הגליל, המפעילים שירותי דיור ומסגרת חינוכית. ההורים השתתפו בראיונות עומק חצי מובנים. נערך ניתוח תוכן של הראיונות לזיהוי קטגוריות של משמעות, ארגונם לתמות ומציאת יחסי הגומלין ביניהן. ממצאים: מניתוח הראיונות עולה כי ההורים רואים במעורבות משפחתית ביטוי של תפיסתם את תפקידם ואת אחריותם ההורית. שני נושאים הקשורים למעורבות המשפחתית, שעלו כמרכזיים היו שמירה על המשכיות הקשר עם ילדיהם עם מש"ה ושיתוף בתכניותיהם היומיות במעון. עם זאת, ההורים גם תיארו חסמים בפני מימוש מעורבותם, המגבירים את צערם ומעצימים את חוויות האמביוולנטיות הכרוכה בהשמה. הגורמים לחסמים תוארו כקשורים בהורים, בילדיהם עם המוגבלות ובמעון הפנימייה. מסקנות: ממצאי המחקר מדגישים את הצורך בפיתוח וביישום התערבויות הממורכזות במשפחה ומכוונות להגברת המעורבות המשפחתית דרך שיפור טיב ותדירות האינטראקציה שבין המשפחה למעון ובין המשפחה לדיירים. המרפאים בעיסוק, הדוגלים בגישת המשפחה במרכז, הם בעמדת מפתח לסילוק החסמים הפוגעים במעורבות המשפחתית ולשיפור הביצוע העיסוקי ההורי בהקשר של מעונות פנימייה.
מאמר זה מציג ניתוח של המושג "העצמה כלכלית של נשים", כפי שהוא משמש בשדה הכלכלה החברתית בישראל. המו... more מאמר זה מציג ניתוח של המושג "העצמה כלכלית של נשים", כפי שהוא משמש בשדה הכלכלה החברתית בישראל. המושג – שהפך נפוץ מאוד בקרב קשת רחבה של סוכנים, בהם אנשי ממסד, פוליטיקאים, מממנים, נשות מקצוע, רכזות פרויקטים ונשים "מוחלשות" – מהווה תסריט מפתח במובן זה שהוא מגלם סדרה של ערכים מרכזיים ומאפשר פעולה חברתית. בישראל כיום העצמה היא מושג בתנועה מתמדת, המשמש במקביל בחוגים רדיקליים, ליברליים ושמרניים, ומופיע בעת ובעונה אחת במרחב הפוליטי, האקטיביסטי, הפרופסיונלי והצרכני. השחקניות בשדה יוצקות למושג משמעויות מגוונות ולעתים סותרות: קבוצות ויחידים מדברים לכאורה באותה שפה אך בעצם מתכוונים למכלולי ערכים שונים. המחברת טוענת כי בזכות העמימות שמאפיינת את מושג ההעצמה, הוא מתווך בין הגדרות מציאות מתחרות ויוצר מפגשים חברתיים בלתי שגרתיים. ניתוח השימושים המגוונים במושג חושף משוקעות עמוקה של שדה הכלכלה החברתית בהיגיון הניאו-ליברלי הקפיטליסטי, בצד דינמיקה נגדית של הטלת ספק ערכי ומוסרי בהיגיון זה והטמעת נימות ביקורתיות אל תוך השפה הממסדית.
This paper interprets the pressure to raise Palestinian-Israeli women’s labor force participation... more This paper interprets the pressure to raise Palestinian-Israeli women’s labor force participation within the unfolding neoliberal project in Israel, arguing that women’s stalled workforce integration reflects embedded economic rationality. Poor infrastructure and discriminatory policies, combined with Israel’s rapid economic privatization, set contradictory expectations for Palestinian-Israeli women: their opportunity-cost calculations include entitlements to economic protection alongside obligations to provide expenditure-saving domestic labor. Yet growing pressure and desire to join the paid workforce suggest that the gender contract may be changing. This cultural schema, which links women’s economic strategizing to their sense of feminine propriety, is transforming as part of a broader transition to a market-led gender regime, with the paradoxical effect of encouraging women’s employment while simultaneously impoverishing them. By dwelling on the dialectics of culture and the structure of work opportunities, and women’s agency, this paper aims to resolves an impasse in the current debate on women’s low workforce participation.
This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readin... more This study explores young Israeli Jewish and Palestinian women’s gender ideology and their readiness to endorse the label ‘feminist’. Using data from a large-scale survey among students in the northern periphery of Israel, we found that feminism has become a source of identification for both Jewish and Palestinian young women in Israel, and that Palestinians are more inclined to endorse the self-label ‘feminist’ than Jews. We also found that each group invests the term with different meanings. Jewish students who identify as feminists tend to hold a relatively egalitarian gender ideology whereas Palestinian students who are more readily inclined to identify as feminists hold a more conservative gender ideology. These findings challenge both the liberal-modernistic perspective that perceives a correlation between feminist saliency and egalitarian gender ideology and the post-colonial perspective’s expectation that women from ethnic/racial minority groups will be disinclined to identify as feminists.
Among the Palestinian minority in Israel, residential placement of people with intellectual disab... more Among the Palestinian minority in Israel, residential placement of people with intellectual disabilities [ID] is relatively new and steadily increasing, but poorly studied. A qualitative design was used to explore the process of residential placement decision by 18 parents of people with ID through semi-structured interviews. Sampling was purposive and data was analyzed thematically. Four main themes emerged representing parents' perceptions and experiences along the placement decision-making process, together indicating an experience of deeply 'conflicted parenting': (a) initial resistance to placement and its perception as abandonment and parental failure; (b) attrition following cumulative difficulties and lack of assistance; (c) resignation and reframing of placement as a necessary evil; (d) relief mixed with guilt, pain, and ambivalence following placement. Residential placement process proved to be linked primarily to lack of resources and of accessible culturally-competent services within the community. Parents' experience and behavior along the placement decision process reflect relentless efforts to practice " good parenting ". This concept is culturally specific and in the present case entails commitment to consider the individual child's wellbeing together with the family's as a whole. Implications for practice are suggested. This study is a pioneer in investigating parents' decision regarding residential placement of their children with ID in a non-Western cultural setting, among a political minority who suffers discrimination and economic deprivation. It elucidates the manifold dimensions of this phenomenon and deepens our understanding of the intricate relation between parents' personal perceptions and experiences and the broader social, cultural, and economic context.
This ethnography of social economy in Israel documents a growing field of cultural production tha... more This ethnography of social economy in Israel documents a growing field of cultural production that features collaborative efforts by social change activists, state agencies, and business philanthropists to reduce poverty and increase social solidarity by working within, not against Capitalism's logic. The book offers a thick description of the journeys of low-income Jewish and Palestinian women, who participate in economic empowerment projects, how they adapt cultural scripts of feminine subjectivity, and how their efforts to create meaningful lives inevitably immerse them in emotional capitalism and encourage them to adopt an apolitical outlook. I likewise dwell on the manifold paradoxes that accompany institutionalized attempts to enhance social justice and social solidarity through teaching such women to fend for themselves. At the end I offer an integrated discussion of the idea that inclusion and entitlement should be measured by economic self-sufficiency, using the concept of economic citizenship. I look at how this globally circulating concept moves through vastly different ideological circles and how it settles into a cultural setting that ultimately articulates citizenship in very different terms.
Uploads
המאמר בוחן דילמה מרכזית שמתלווה לשיח על זכויות של מיעוט תרבותי, והיא המרחק הקצר שבין שימוש במושג התרבות להגברת הסובלנות כלפי השונה לבין צמצום בפועל של זכויות, והצדקת מדיניות מפלה כלפי פרטים בתוך המיעוט או כלפי נשים. הדילמה מודגמת על שני מקרים: פוליגמיה בקרב הבדווים ושילוב החרדים באקדמיה בהפרדה מגדרית. אני טוענת שרוב ההצדקות המועלות להשעיה של ערכים ליברליים לטובת ההתחשבות במיעוט הן תרבותיסטיות, כלומר משתמשות בתרבות באופן מניפולטיבי ורדוקטיבי כדי להשתיק דיון על אפליה או כדי למסך עסקאות פוליטיות עם אליטות מקבוצת המיעוט. מנגד, אני מציעה את המושג רגישות תרבותית ביקורתית. גישה זו מושתתת על הכרה בזכויות היתר השקופות של קבוצת הרוב ובריבוי הקולות המתקיים בקבוצת המיעוט. היא מאפשרת להבין שליבת המאבקים אינה "התרבות" בהא הידיעה, אלא המתח בין זכויות המיעוט לאוטונומיה בארגון חיי הקהילה שלו, לבין הזכות של פרטים בתוכו לא להיות כפופים לאוטונומיה הזו. היא מאפשרת לזהות שימוש לרעה במושג "תרבות" להחרגת המיעוט מן הפרקטיקה הליברלית של הכרעה תלוית הקשר בין ערכים מתנגשים. לבסוף, רגישות תרבותית ביקורתית מאפשרת לשוחרי הדמוקרטיה מקרב הרוב והמיעוט כאחד להידרש לנהל דיאלוג על גיוון בלי להיכנע לרטוריקה פופוליסטית, המקדשת גרסאות שמרניות של תרבות המיעוט.
culture. While the explicit discourse emphasizes simplicity and unmediated emotional nurturing, the kindergarten in effect comprises an arena of intense elite consumerism of upper-middle-class parents who wish to give their children high-quality, expensive education. As a prestigious private business, it, therefore, plays a direct role in class
differentiation processes, although ‘social-class’ is not part of the conscious pedagogical agenda
two categories of women—low-income, poorly educated women and middle-class professional women—to explore the articulation of
EC at the intersection of gender, class, and nationality. I argue that in the current phase of Israeli neoliberal ethnocracy, EC is offered as a
bypass mechanism intended to allow the state to sustain the Jewish-and-democratic complex by reducing “democratic”to a free-market
version, with minimal public and legal accountability, while continuing to buttress the “Jewish” component. However, the ethnographic
zoom on women’s complex reactions shows that they invest the idea with practical meanings that complicate its connotations. They do
develop expectations that paid employment will expand their social inclusion yet remain savvy regarding their perilous position as
Palestinians in Israeli society and, depending on class, the profitability of permanent employment. Their experiences show that while the
economic path hardly seems to undermine the Palestinians’ political rejection, it provides a new channel for their continued uncanny
membership of the citizenry.
הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיים המועברים בגן, ובייחוד
במסר ההשקעה ההורית ובקשר שלו לתהליכי בידול מעמדי. הניתוח מעלה
מתח מובנה בין אידאולוגיה חינוכית אנטי-חומרנית ובין היותו של הגן עסק
כלכלי יוקרתי המשוקע בתרבות היפר-צרכנית. הטענה המרכזית היא שהשיח
החינוכי הגלוי מעלה על נס אנטי-צרכנות, פשטות והענקה רגשית בלתי-
אמצעית, בעוד שהגן הוא בעצם זירה אינטנסיבית של צרכנות עִלית. מכאן
שהמעמד אמנם אינו חלק מודע מסדר היום הפדגוגי, אך ההשתתפות בגן היא
פרקטיקה ישירה של בידול מעמדי.
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנשים הוא האופן שבו הן תופסות את
הסיכויים, את הזכאות ואת האחריות שלהן להרוויח כסף. ניכרת השפעה ברורה
של החוזה המגדרי המודרני, המכונן נשים נורמטיביות כמפרנסות משניות שעיקר
תרומתן היא העבודה הרגשית. נשים נוטות להתנהל מתוך “אתיקה של אהבה”
ולהימנע משאיפה מפורשת “לעשות כסף”. ניתוח תהליך הלמידה, העוסק
בהקניית אוריינות עסקית ותרבותית, מחדד את מרכזיות העבודה כפרקטיקה של
השתתפות אזרחית, מלבד הפונקציה המיידית של התפרנסות, ומאפשר לפרש את
הכמיהה לגלם נשיות נורמטיבית כחלק ממסע היחלצות מן השוליים. אני טוענת
שהפורמליזציה של עבודת הנשים מייצרת אפקט פרדוקסלי של הכלה והדרה: אימוץ
פרקטיקות הגמוניות של עבודה וצריכה סולל את הדרך להתקבלותן האזרחית, אך
בו בזמן מעודד הפנמה של השיח שסימן אותן מלכתחילה כסובייקטים פגומים.
משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ]מש"ה[ המתגוררים
במעונות פנימייה. שיטה: נעשה שימוש בשיטת מחקר איכותנית. אוכלוסיית המחקר כללה
18 משפחות מן החברה הערבית בישראל. המשתתפים היו הורים של אנשים עם מש"ה משני
מעונות פנימייה באזור הגליל, המפעילים שירותי דיור ומסגרת חינוכית. ההורים השתתפו
בראיונות עומק חצי מובנים. נערך ניתוח תוכן של הראיונות לזיהוי קטגוריות של משמעות,
ארגונם לתמות ומציאת יחסי הגומלין ביניהן. ממצאים: מניתוח הראיונות עולה כי ההורים
רואים במעורבות משפחתית ביטוי של תפיסתם את תפקידם ואת אחריותם ההורית. שני
נושאים הקשורים למעורבות המשפחתית, שעלו כמרכזיים היו שמירה על המשכיות הקשר
עם ילדיהם עם מש"ה ושיתוף בתכניותיהם היומיות במעון. עם זאת, ההורים גם תיארו חסמים
בפני מימוש מעורבותם, המגבירים את צערם ומעצימים את חוויות האמביוולנטיות הכרוכה
בהשמה. הגורמים לחסמים תוארו כקשורים בהורים, בילדיהם עם המוגבלות ובמעון הפנימייה.
מסקנות: ממצאי המחקר מדגישים את הצורך בפיתוח וביישום התערבויות הממורכזות
במשפחה ומכוונות להגברת המעורבות המשפחתית דרך שיפור טיב ותדירות האינטראקציה
שבין המשפחה למעון ובין המשפחה לדיירים. המרפאים בעיסוק, הדוגלים בגישת המשפחה
במרכז, הם בעמדת מפתח לסילוק החסמים הפוגעים במעורבות המשפחתית ולשיפור הביצוע
העיסוקי ההורי בהקשר של מעונות פנימייה.
for Palestinian-Israeli women: their opportunity-cost calculations include entitlements to economic protection alongside obligations to provide expenditure-saving domestic labor. Yet growing pressure and desire to join the
paid workforce suggest that the gender contract may be changing. This cultural
schema, which links women’s economic strategizing to their sense of feminine
propriety, is transforming as part of a broader transition to a market-led gender
regime, with the paradoxical effect of encouraging women’s employment while
simultaneously impoverishing them. By dwelling on the dialectics of culture
and the structure of work opportunities, and women’s agency, this paper
aims to resolves an impasse in the current debate on women’s low workforce
participation.
המאמר בוחן דילמה מרכזית שמתלווה לשיח על זכויות של מיעוט תרבותי, והיא המרחק הקצר שבין שימוש במושג התרבות להגברת הסובלנות כלפי השונה לבין צמצום בפועל של זכויות, והצדקת מדיניות מפלה כלפי פרטים בתוך המיעוט או כלפי נשים. הדילמה מודגמת על שני מקרים: פוליגמיה בקרב הבדווים ושילוב החרדים באקדמיה בהפרדה מגדרית. אני טוענת שרוב ההצדקות המועלות להשעיה של ערכים ליברליים לטובת ההתחשבות במיעוט הן תרבותיסטיות, כלומר משתמשות בתרבות באופן מניפולטיבי ורדוקטיבי כדי להשתיק דיון על אפליה או כדי למסך עסקאות פוליטיות עם אליטות מקבוצת המיעוט. מנגד, אני מציעה את המושג רגישות תרבותית ביקורתית. גישה זו מושתתת על הכרה בזכויות היתר השקופות של קבוצת הרוב ובריבוי הקולות המתקיים בקבוצת המיעוט. היא מאפשרת להבין שליבת המאבקים אינה "התרבות" בהא הידיעה, אלא המתח בין זכויות המיעוט לאוטונומיה בארגון חיי הקהילה שלו, לבין הזכות של פרטים בתוכו לא להיות כפופים לאוטונומיה הזו. היא מאפשרת לזהות שימוש לרעה במושג "תרבות" להחרגת המיעוט מן הפרקטיקה הליברלית של הכרעה תלוית הקשר בין ערכים מתנגשים. לבסוף, רגישות תרבותית ביקורתית מאפשרת לשוחרי הדמוקרטיה מקרב הרוב והמיעוט כאחד להידרש לנהל דיאלוג על גיוון בלי להיכנע לרטוריקה פופוליסטית, המקדשת גרסאות שמרניות של תרבות המיעוט.
culture. While the explicit discourse emphasizes simplicity and unmediated emotional nurturing, the kindergarten in effect comprises an arena of intense elite consumerism of upper-middle-class parents who wish to give their children high-quality, expensive education. As a prestigious private business, it, therefore, plays a direct role in class
differentiation processes, although ‘social-class’ is not part of the conscious pedagogical agenda
two categories of women—low-income, poorly educated women and middle-class professional women—to explore the articulation of
EC at the intersection of gender, class, and nationality. I argue that in the current phase of Israeli neoliberal ethnocracy, EC is offered as a
bypass mechanism intended to allow the state to sustain the Jewish-and-democratic complex by reducing “democratic”to a free-market
version, with minimal public and legal accountability, while continuing to buttress the “Jewish” component. However, the ethnographic
zoom on women’s complex reactions shows that they invest the idea with practical meanings that complicate its connotations. They do
develop expectations that paid employment will expand their social inclusion yet remain savvy regarding their perilous position as
Palestinians in Israeli society and, depending on class, the profitability of permanent employment. Their experiences show that while the
economic path hardly seems to undermine the Palestinians’ political rejection, it provides a new channel for their continued uncanny
membership of the citizenry.
הבינוני-גבוה. המחקר התמקד במסרים החינוכיים המועברים בגן, ובייחוד
במסר ההשקעה ההורית ובקשר שלו לתהליכי בידול מעמדי. הניתוח מעלה
מתח מובנה בין אידאולוגיה חינוכית אנטי-חומרנית ובין היותו של הגן עסק
כלכלי יוקרתי המשוקע בתרבות היפר-צרכנית. הטענה המרכזית היא שהשיח
החינוכי הגלוי מעלה על נס אנטי-צרכנות, פשטות והענקה רגשית בלתי-
אמצעית, בעוד שהגן הוא בעצם זירה אינטנסיבית של צרכנות עִלית. מכאן
שהמעמד אמנם אינו חלק מודע מסדר היום הפדגוגי, אך ההשתתפות בגן היא
פרקטיקה ישירה של בידול מעמדי.
ומעלה שמרכיב מרכזי בתהליך שעוברות הנשים הוא האופן שבו הן תופסות את
הסיכויים, את הזכאות ואת האחריות שלהן להרוויח כסף. ניכרת השפעה ברורה
של החוזה המגדרי המודרני, המכונן נשים נורמטיביות כמפרנסות משניות שעיקר
תרומתן היא העבודה הרגשית. נשים נוטות להתנהל מתוך “אתיקה של אהבה”
ולהימנע משאיפה מפורשת “לעשות כסף”. ניתוח תהליך הלמידה, העוסק
בהקניית אוריינות עסקית ותרבותית, מחדד את מרכזיות העבודה כפרקטיקה של
השתתפות אזרחית, מלבד הפונקציה המיידית של התפרנסות, ומאפשר לפרש את
הכמיהה לגלם נשיות נורמטיבית כחלק ממסע היחלצות מן השוליים. אני טוענת
שהפורמליזציה של עבודת הנשים מייצרת אפקט פרדוקסלי של הכלה והדרה: אימוץ
פרקטיקות הגמוניות של עבודה וצריכה סולל את הדרך להתקבלותן האזרחית, אך
בו בזמן מעודד הפנמה של השיח שסימן אותן מלכתחילה כסובייקטים פגומים.
משפחתית בקרב הורים לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ]מש"ה[ המתגוררים
במעונות פנימייה. שיטה: נעשה שימוש בשיטת מחקר איכותנית. אוכלוסיית המחקר כללה
18 משפחות מן החברה הערבית בישראל. המשתתפים היו הורים של אנשים עם מש"ה משני
מעונות פנימייה באזור הגליל, המפעילים שירותי דיור ומסגרת חינוכית. ההורים השתתפו
בראיונות עומק חצי מובנים. נערך ניתוח תוכן של הראיונות לזיהוי קטגוריות של משמעות,
ארגונם לתמות ומציאת יחסי הגומלין ביניהן. ממצאים: מניתוח הראיונות עולה כי ההורים
רואים במעורבות משפחתית ביטוי של תפיסתם את תפקידם ואת אחריותם ההורית. שני
נושאים הקשורים למעורבות המשפחתית, שעלו כמרכזיים היו שמירה על המשכיות הקשר
עם ילדיהם עם מש"ה ושיתוף בתכניותיהם היומיות במעון. עם זאת, ההורים גם תיארו חסמים
בפני מימוש מעורבותם, המגבירים את צערם ומעצימים את חוויות האמביוולנטיות הכרוכה
בהשמה. הגורמים לחסמים תוארו כקשורים בהורים, בילדיהם עם המוגבלות ובמעון הפנימייה.
מסקנות: ממצאי המחקר מדגישים את הצורך בפיתוח וביישום התערבויות הממורכזות
במשפחה ומכוונות להגברת המעורבות המשפחתית דרך שיפור טיב ותדירות האינטראקציה
שבין המשפחה למעון ובין המשפחה לדיירים. המרפאים בעיסוק, הדוגלים בגישת המשפחה
במרכז, הם בעמדת מפתח לסילוק החסמים הפוגעים במעורבות המשפחתית ולשיפור הביצוע
העיסוקי ההורי בהקשר של מעונות פנימייה.
for Palestinian-Israeli women: their opportunity-cost calculations include entitlements to economic protection alongside obligations to provide expenditure-saving domestic labor. Yet growing pressure and desire to join the
paid workforce suggest that the gender contract may be changing. This cultural
schema, which links women’s economic strategizing to their sense of feminine
propriety, is transforming as part of a broader transition to a market-led gender
regime, with the paradoxical effect of encouraging women’s employment while
simultaneously impoverishing them. By dwelling on the dialectics of culture
and the structure of work opportunities, and women’s agency, this paper
aims to resolves an impasse in the current debate on women’s low workforce
participation.