Békepárt (1943)
- Az 1848/1849-es Békepárthoz lásd: Békepárt.
Békepárt | |
Adatok | |
Utolsó vezető | Kádár János |
Alapítva | 1943. július |
Feloszlatva | 1944. szeptember |
Elődpárt | Kommunisták Magyarországi Pártja |
Utódpárt | Magyar Kommunista Párt |
Pártújság | Béke és Szabadság |
Ideológia | leninizmus |
Politikai elhelyezkedés | szélsőbaloldal |
Parlamenti jelenlét | 1943–1944 |
Hivatalos színei | vörös |
A kommunizmus Magyarországon |
---|
![]() |
Korszakok, események |
|
Meghatározó politikusok |
|
Pártok, szervezetek |
|
A Békepárt a KMP utódpártjaként működő illegális kommunista párt volt 1943 júliusa és 1944 szeptembere között, s tevékeny szerepet vállalt a Magyar Front munkájában.
Története
[szerkesztés]Szovjet kezdeményezésre 1943-ban feloszlatták a Kominternt, s mivel a Kádár-féle pártvezetésnek nem volt kapcsolata Moszkvával, ezt az eseményt úgy értelmezték, mint a kommunista pártok megszűnését. A feloszlatást a Központi Bizottság felhívásban jelentette be. Miután fény derült az igazságra, a kommunisták új pártot hoztak létre Békepárt néven, amely elnevezés kifejezte a párt háborúellenességét, amellyel a háborúba belefáradt lakosságot kívánták megnyerni. Az új név ezenkívül még a rendőrséggel szembeni védekezésnek is megfelelt, s elrejtette a párt kommunista voltát, nagyobb teret engedve az együttműködésre más háborúellenes csoportosulásokkal.
„ | A Békepárt elképzelésünk szerint lényegében folytatása volt a kommunista pártnak, más elnevezés alatt. Úgy láttuk, hogy a Békepárt néven jobban tudjuk a baloldali szociáldemokratákat. A parasztpártot és a kisgazdapárt balszárnyát magunk mellé állítani, röpiratainkat elfogadtatni és az akkori nemzeti frontot szélesebb alapokra fektetni. A Békepárt szervezeti felépítése lényegében azonos volt a kommunista pártéval, mert ugyanazokkal találkoztunk, ugyanazokat a szervezeteket tartottuk továbbra is kapcsolatként. | ” |
– Kádár János kommunista politikus[1] |
A Békepárt tagjai tevékeny munkát fejtettek ki a szakszervezetekben, illetve az SZDP szervezeteiben; több helyen elérték, hogy az SZDP vezetősége által feloszlatott ifjúsági szervezetek újra létrejöjjenek. A polgári ellenzékkel egy részével is sikerült jó viszonyt kiépíteniük, mivel az üldözéstől félők a Békepárttal inkább mertek kapcsolatot létesíteni.
Röpiratokban sürgették a demokratikus mozgalmak összefogását, és sürgették a hintapolitikát folytató Kállay Miklós leváltását, a különbéke megkötését. Követelték a politikai foglyok szabadon bocsátását, a nyilaskeresztes párt, a Volksbund feloszlatását, és a hadsereg "fasiszta árulóktól" és "hitlerista kémektől" való megtisztítását.
1944 szeptemberében felvette a Kommunista Párt nevet.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Hollósi Dániel József: A fiatal Kádár János a „megvert sereg” élén Archiválva 2016. október 27-i dátummal a Wayback Machine-ben, archivnet.hu
Források
[szerkesztés]- Magyarországi Politikai Pártok Lexikona. 1846-2010. Budapest, 2011, Gondolat Kiadó, 198-199. p.
- Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest: Kossuth Könyvkiadó. 1972. 345. o.
- Szabó Miklós: A jó kommunista szilárdan együtt ingadozik a párttal. Szeged, 2013, Szegedi Egyetemi Kiadó. ISBN 978 963 315 147 1)
- Magyarország a második világháborúban (1941-1944). kommunista.net (Hozzáférés ideje. 2015. december 26.)