Erskine Caldwell
Erskine Caldwell | |
![]() | |
1975-ben | |
Született | Erskine Preston Caldwell 1903. december 17. Moreland , Georgia, ![]() |
Elhunyt | 1987. április 11. (83 évesen) Paradise Valley Arizona |
Állampolgársága | amerikai |
Nemzetisége | amerikai |
Házastársa | Margaret Bourke-White (1939–1942) |
Gyermekei | három gyermek |
Foglalkozása | |
Iskolái | Erskine College |
Halál oka | természetes halál |
Sírhelye | Oregon |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Erskine Caldwell témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Erskine Preston Caldwell (Moreland, 1903. december 17. – Paradise Valley, 1987. április 11.) amerikai regény- és novellaíró.[1][2] A szegénységről, a rasszizmusról és a szociális problémákról szülőhazájában, az Egyesült Államokban írt írásai, például a Tobacco Road (1932) és a God's Little Acre (1933) című regényei kivívták a kritikusok elismerését.
A Tobacco Road és a God's Little Acre összesen 10 millió[3], illetve 14 millió példányos eladásával[4] minden idők legkelendőbb amerikai regényei közé tartozik, az előbbit pedig egy 1933-as színművé alakították át, ami azóta is meghaladta a Broadway rekordot az egymást követő előadások terén.
Korai évek
[szerkesztés]Caldwell 1903. december 17-én született White Oak kisvárosában, Coweta megyében, Georgia államban. Ő volt az egyetlen gyermeke Ira Sylvester Caldwell református presbiteriánus egyházi lelkésznek és feleségének, Caroline Preston (született: Bell) Caldwell iskolai tanárnőnek. Caldwell tiszteletes szolgálata megkövetelte, hogy a család gyakran költözzön olyan helyekre, mint Florida, Virginia, Tennessee, Dél-Karolina és Észak-Karolina. Amikor 15 éves volt, családja a Georgia állambeli Wrensben telepedett le.[5] Édesanyja, Caroline Virginiából származott. Felmenői közé tartozott az angol nemesség, amely nagy földadományokkal rendelkezett Virginia keleti részén. Angol ősei és skót-ír ősei egyaránt harcoltak az amerikai forradalomban. Ira Caldwell ősei skót-írek voltak, és a forradalom előtt is Amerikában éltek, és harcoltak benne.[6]
Caldwell anyja, egykori tanárnő, otthon tanította fiát.[7] Caldwell 14 éves volt, amikor először járt iskolába.[7]
Caldwell járt, de nem végzett az Erskine College-ban, egy presbiteriánus iskolában a közeli Dél-Karolinában.[7]
Karrier
[szerkesztés]Abbahagyta az Erskine College-beli tanulmányait, hogy aláírjon egy Közép-Amerikába fegyvereket szállító hajó fedélzetén.[7] Caldwell a Konföderáció Egyesült Leányaitól[8] kapott ösztöndíjjal lépett be a Virginiai Egyetemre, de csak egy évre iratkozott be.[7] Caldwell ezután futballista volt, testőrként dolgozott, és "rossz" ingatlanokat adott el.[7]
Újabb két főiskolai beiratkozás után Caldwell az Atlanta Journalhoz ment, 1925-ben, egy év után otthagyta, majd Maine-be költözött, öt évig maradt, és elkészített egy történetet, amely elnyerte a Yale Review-díjat fikcióért, és két regényt a georgiai szegényekről.[7]
Első publikált művei a The Bastard (1929) és a Poor Fool (1930) voltak, de a leghíresebb művek a Tobacco Road (1932) és a God's Little Acre (1933) című regényei. Első könyvét, a The Bastard-t betiltották, és másolatait lefoglalták a hatóságok. A God's Little Acre megjelenésével a New York-i Társaság a Bűn Elnyomásáért jogi lépéseket kezdeményezett ellene, a The Bastard miatt. Caldwellt letartóztatták egy könyvdedikáláskor, de a bíróságon felmentették.[9]
1941-ben Caldwell a Szovjetunióból tudósított a Life magazinnak , a CBS rádiónak és a PM újságnak .[10] Körülbelül öt évig írt filmforgatókönyveket. Cikkeket írt Mexikóból és Csehszlovákiából az Észak-Amerikai Újságszövetség (North American Newspaper Alliance ) számára.[10]
Magánélete
[szerkesztés]Az 1930-as évekig Caldwell és első felesége, Helen könyvesboltot vezettek Maine-ben. Válásukat követően Caldwell feleségül vette Margaret Bourke-White[11] fotóst, és három fotódokumentumfilmben dolgozott vele: You Have Seen Their Faces (1937), North of the Danube (1939) és Say, Is This The USA (1941).[12] A második világháború alatt Caldwell vízumot kapott a Szovjetuniótól, amely lehetővé tette számára, hogy Ukrajnába utazzon, és külföldi tudósítóként dolgozzon, dokumentálva az ottani háborús erőfeszítéseket.[13][10]
Miután visszatért a második világháborúból, Caldwell Connecticutban, majd Arizonában telepedett le harmadik feleségével, June Johnsonnal (J.C. Martin). 1957-ben Caldwell feleségül vette Virginia Moffett Fletcher Caldwell Hibbs-t, aki illusztrációkat készített egy közelmúltbeli könyvéhez,[10] a San Francisco-i Twin Peaks-be költözött,[14] később pedig az arizonai Paradise Valley-be költözött 1977-ben.[10] A San Francisco Bay Area-i lakhelyéről egyszer ezt mondta: "San Francisco-n kívül élek. Ez nem pontosan az Egyesült Államok."[15] Élete utolsó húsz évében az volt a rutinja, hogy évről évre hat hónapig járja a világot, vigyen magával füzeteket, amelyekbe feljegyezheti az ötleteit. E jegyzetfüzetek közül sokat nem adtak ki, de megtekinthetők egy neki szentelt múzeumban a georgiai Moreland város főterén, ahová az otthonát, ahol született, áthelyezték és az emlékének szentelték.
Caldwell, aki erősen dohányzott, emfizéma és tüdőrák szövődményei miatt halt meg 1987. április 11-én az arizonai Paradise Valleyben. Az Oregon állambeli Ashland Scenic Hills Memorial Parkban temették el. Bár soha nem élt ott, mostohafia és negyedik felesége, Virginia Moffett Fletcher Caldwell Hibbs[16][17] igen, és azt kívánta, hogy a családja közelében temessék el.[18] Virginia 2017 decemberében halt meg, 98 évesen.
Caldwell unokája, Adam Hunter Caldwell az Academy of Art University képzőművészeti oktatója.[19]
Politika
[szerkesztés]Politikai szimpátiája a munkásosztállyal volt, gazdálkodókkal és közmunkásokkal szerzett tapasztalatait felhasználva életüket és küzdelmeiket bemutató történeteket írt. Életének későbbi szakaszában nyilvános szemináriumokat tartott a déli bérlő-részestermesztők[20] tipikus körülményeiről.[5]
A kormányból való kiábrándultság arra késztette Caldwellt, hogy megírjon egy 1933-ban megjelent "Sylvia" című novellát. Ebben a történetben egy újságírónőt egy titkos bíróság előtt kémkedés vádjával bíróság elé állítják, majd egy osztag kivégzi.
Művei
[szerkesztés]Caldwell 25 regényt, 150 novellát, tizenkét szépirodalmi gyűjteményt, két önéletrajzot és két fiatal olvasóknak szóló könyvet írt.[21] Szerkesztette a befolyásos American Folkways sorozatot is, amely egy 28 kötetes könyvsorozat az Egyesült Államok különböző régióiról.[22]
- The Bastard (1929)
- Poor Fool (1930)
- American Earth, short stories (1931)
- later released as A Swell Looking Girl
- Tobacco Road (1932)
- Tobacco Road (The Play)
- adaptation by Jack Kirkland , based on the novel
- Tobacco Road (The Film)
- Tobacco Road (The Play)
- We Are the Living , short stories (1933)
- God's Little Acre (1933)
- Tenant Farmers, essay (1935)
- Some American People, essay (1935)
- Journeyman (1935)
- Kneel to the Rising Sun , short stories (1935)
- The Sacrilege of Alan Kent (1936)
- originally from American Earth
- You Have Seen Their Faces
- (with Margaret Bourke-White[11], 1937)
- Southways, short stories (1938)
- North of the Danube
- (with Margaret Bourke-White[11], 1939)
- Trouble in July (1940)
- The First Autumn (1940)[24][25]
- Say Is This the USA
- (with Margaret Bourke-White[11], 1941)
- Moscow Under Fire, foreign correspondence (1942)
- Russia at War, foreign correspondence (1942)
- All-Out on the Road to Smolensk, foreign correspondence (1942)
- All Night Long (1942)
- subtitled A Novel of Guerrilla Warfare in Russia
- Georgia Boy (1943), linked stories
- Tragic Ground (1944)
- A House in the Uplands (1946)
- The Sure Hand of God (1947)
- This Very Earth (1948)
- Place Called Estherville (1949)
- Episode in Palmetto (1950)
- The Humorous Side of Erskine Caldwell,
- edited by Robert Cantwell (1951)
- Call It Experience, autobiography (1951)
- The Courting of Susie Brown, short stories (1952)
- A Lamp for Nightfall (1952)
- The Complete Stories of Erskine Caldwell (1953)
- Love and Money (1954)
- Gretta (1955)
- Gulf Coast Stories, short stories (1956)
- Certain Women, short stories (1957)
- Claudelle Inglish (1958)
- Molly Cottontail, children's book (1958)
- When You Think of Me, short stories (1959)
- Jenny by Nature (1961)
- Men and Women, short stories (1961)
- Close to Home (1962)
- The Last Night of Summer (1963)
- Around About America, travel writing (1964)
- In Search of Bisco, travel writing (1965)
- The Deer at Our House, children's book (1966)
- Writing in America, essay (1967)
- In the Shadow of the Steeple,
- second autobiography (1967)[26]
- Miss Mama Aimee (1967)
- Summertime Island (1968)
- Deep South, travel writing (1968)
- The Weather Shelter (1969)
- The Earnshaw Neighborhood (1971)
- Annette (1973)
- Afternoons in Mid America, essays (1976)
- With All My Might,
- third autobiography (1987)[7]
- Erskine Caldwell: Selected Letters, 1929–1955,
- edited by Robert L. McDonald (1999)
Magyarul
[szerkesztés]- Tobacco Road – Dohányföldek – Nova Irodalmi Intézet, Budapest, 1948 · Fordította: Bányász György
- Embervadászat – Athenaeum, Budapest, 1949 · Fordította: Bányász György
- Könyörgés a kelő naphoz (Kneel to the rising Sun; Stories) – Európa, Budapest, 1960 · · Fordította: Vámosi Pál
- Isten földecskéje' (God’s Little Acre) – Európa, Budapest, 1974 · ISBN 963070420X · Fordította: Ruttkay Kálmán · Illusztrálta: Kass János · (Századunk mesterei sorozat)
- Tobacco Road – A semmi közepén – Cartaphilus, Budapest, 2007 · ISBN 9789637448997 · Fordította: ifj. Kőrös László
Elismerés
[szerkesztés]1984 decemberében Caldwellt beiktatták az Amerikai Művészeti és Irodalmi Akadémiára .[27]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Obituary The New York Times, April 13, 1987.
- ↑ Obituary Variety, April 15, 1987.
- ↑ Tobacco Road and God's Little Acre. New Georgia Encyclopedia . (Hozzáférés: 2023. január 13.)
- ↑ Erskine Caldwell Biography. Id.mind.net, 1987. április 11. [2009. augusztus 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. augusztus 31.)
- ↑ a b Erskine Caldwell. New Georgia Encyclopedia. [2012. október 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. október 21.)
- ↑ The People's Writer: Erskine Caldwell and the South By Wayne Mixon pages 5–6
- ↑ a b c d e f g h „Erskine Caldwell Dead at 83”, AP NEWS, 1987. április 12. (Hozzáférés: 2022. október 1.) (angol nyelvű)
- ↑ A United Daughters of the Confederacy egy amerikai neo-konföderációs örökletes egyesület a konföderációs polgárháborús katonák női leszármazottai számára, akik részt vesznek ezen ősök emlékének ápolásában.
- ↑ „Sumner Defeated in Fight on a Book: Magistrate Greenspan Finds Novel by Erskine Caldwell Is Not Obscene”, The New York Times, 1933. május 24., 19. oldal
- ↑ a b c d e „Wanting to learn more about his dad leads Erskine Caldwell's son to write a book of his own”, Arizona Daily Star (Hozzáférés: 2022. október 1.) (angol nyelvű)
- ↑ a b c d Margaret Bourke-White (1904. június 14. – 1971. augusztus 27.) amerikai fotós és dokumentumfilmes.
- ↑ Erskine Caldwell, Margaret Bourke-White, and the Popular Front: Photojournalism in Russia By Jay E. Caldwell pages xi and 268
- ↑ Erskine Caldwell, Margaret Bourke-White, and the Popular Front: Photojournalism in Russia By Jay E. Caldwell pages 15-21
- ↑ „Erskine Caldwell at Work: A Conversation With Carvel Collins”, The Atlantic, 1958. július 1. (Hozzáférés: 2022. október 1.) (angol nyelvű)
- ↑ „I write for myself,' says Erskine Caldwell”, Stars and Stripes, 1963. október 23. (Hozzáférés: 2022. október 1.) (angol nyelvű)
- ↑ "He loved the South but painted its evils in words", nytimes.com, December 17, 2003.
- ↑ Profile Archiválva 2015. január 9-i dátummal a Wayback Machine-ben., times-herald.com; accessed June 28, 2015.
- ↑ Novelist Erskine Caldwell's Ashes Rest in Ashland, Ore.. Jefferson Public Radio. [2013. május 24-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 14.)
- ↑ Adam Caldwell. Hieronymus Objects . (Hozzáférés: 2022. október 1.)
- ↑ A részarányos termesztés a mezőgazdasági földterületekre vonatkozó jogi konstrukció, amelyben a földtulajdonos engedélyezi a bérlőnek, hogy a földet a földterületen megtermelt termény egy részének fejében használja.
- ↑ Biography. John Wade. [2011. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. szeptember 29.)
- ↑ Firsts Magazine, v.8, n.5 (May 1988).
- ↑ Dohányföld (film)
- ↑ "Jackpot," Gallery Proofs with Corrections: "The First Autumn" - "The Growing Season", 1940. Dartmouth Library Archives & Manuscripts . Dartmouth College. (Hozzáférés: 2022. október 1.)
- ↑ The stories of Erskine Caldwell (angol nyelven). District of Columbia Public Library . [2022. október 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2022. október 1.)
- ↑ Caldwell, Erskine (Preston). Encyclopedia.com . (Hozzáférés: 2022. október 2.)
- ↑ „Erskine Caldwell The Final Chapter”, Washington Post , 1987. március 1. (Hozzáférés: 2022. október 1.)
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben az Erskine Caldwell című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Irodalom
[szerkesztés]- Günter Golle: Sprache und Stil bei Erskine Caldwell. Jena 1961. (németül)
- Scott MacDonald (Hrsg.): Critical Essays on Erskine Caldwell, 1981.
- Sylvia Jenkins Cook: Erskine Caldwell and the Fiction of Poverty: The Flesh and the Spirit. Louisiana State University Press: Baton Rouge 1991.
- Harvey L. Klevar: Erskine Caldwell: A Biography. University of Tennessee Press: Knoxville 1993.
- Chris Vials: Whose Dixie? Erskine Caldwell's Challenge to Gone with the Wind and Dialectical Realism. In: Criticism 48:1, 2006.
További információk
[szerkesztés]- Erskine Caldwell az Encyclopædia Britannica-ban (angolul)