Henuttaneb
Henuttaneb | |
![]() | |
Henuttaneb szülei előtt. III. Amenhotep kolosszusa az Egyiptomi Múzeumban (Kairó) | |
Született | i. e. 14. század Théba |
Elhunyt | nem ismert |
Házastársa | III. Amenhotep |
Szülei | Tije III. Amenhotep |
Foglalkozása | arisztokrata |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Henuttaneb témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Henuttaneb ókori egyiptomi hercegnő a XVIII. dinasztia idején; III. Amenhotep fáraó és Tije nagy királyi hitves lánya, Ehnaton testvére.[1] Nevének jelentése: „minden föld úrnője”. Ez különböző változatokban (Henuttaui – „A Két Föld úrnője”, Henuttau – „A földek úrnője”) királynék gyakori címe volt, többek között Tijéé, Nofertitié, később Anheszenpaatoné, Tejéé és Mutnedzsmeté is. (Helyenként Hentmerhebként említik, de ez a különböző hieroglifák hasonlóságából adódó téves olvasat.)
Henuttaneb két jelentősebb szobron tűnik fel: a szolebi templomban (itt szüleivel és Iszet nevű testvérével együtt ábrázolják), és hatalmas kolosszuson, amely III. Amenhotep halotti templomában állt, és ma a kairói Egyiptomi Múzeum előcsarnokában áll (Henuttaneb itt szintén szüleivel tűnik fel, illetve Nebetah nevű húgával és még egy hercegnővel, akinek neve már nem olvasható a szobron). Ezenkívül ábrázolják egy karneolplaketten, amit ma a New York-i Metropolitan Művészeti Múzeum őriz, nevét pedig említik egy sztélén a Malkata-palotából, és kisebb fajansztöredékeken.[1]
Elképzelhető, hogy III. Amenhotep valamikor feleségül vette Henuttanebet, ahogy két másik lányát, Szitamont és Iszetet. Bár a lány címei sehol nem tartalmazzák az „A király felesége” címet, nevét sok helyen kártusba írják.
Henuttaneb címei: Hórusz hitvese az ő szívében; A nagyszerű hölgy a palotában; A király lánya; A király szeretett lánya.
Henuttaneb ḥnw.t-t3-nb[2] | |||||
|
Források
[szerkesztés]- ↑ a b Dodson, Aidan, Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson (2004). ISBN 0-500-05128-3, p. 146
- ↑ Hermann Ranke: Die Ägyiptischen Personennamen. (Verlag von J. J. Augustin in Glückstadt, 1935)