mening
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]mening m og f (bokmål), c (riksmål)
- betydning
- hensikt
- tanker av dypere innhold; overbevisning
- Jeg tror på mennesker som brenner.
Det knitrer dypt i dem en mening.– Kolbein Falkeid, 1973
- Jeg tror på mennesker som brenner.
- sammenhenger, symboler, språk, hendelser eller tanker av betydning; signifikans; noe givende, tilstrekkelig og oppfyllende
- en studie av semantikk, som igjen sorterer under lingvistikk (språk)
- en studie av meningsfulle hendelser for selv i psykologien og for andre i antropologien
Andre former
[rediger]- meining (nynorsk)
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
en mening | meningen | meninger | meningene | (bokmål/riksmål) |
mening | meninga | meninger | meningene | (bokmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
[rediger]betydning
hensikt
overbevisning
Eksterne lenker
[rediger]![]() |
Wikipedia på bokmål/riksmål: mening – leksikonoppføring |
Svensk
[rediger]Substantiv
[rediger]mening c
- (lingvistikk) rekke av ord som inneholder predikat og subjekt: setning
- betydning, mening
- overbevisning