couleur
![]() |
(français)
Etimologie
Din franceză medie couleur, care provine din franceză veche color < latină color, colōrem („culoare”).
Înrudit cu catalană color, italiană colore, occitană color, portugheză cor, română culoare și spaniolă color.
Pronunție
Substantiv
couleur f., couleurs pl.
- (fiz.) culoare
- (fig.) culoare
- (pict.) culoare
- (la jocuri de cărți) culoare
- J'ai des quatre couleurs dans mon jeu.
- (la pocher) culoare
- (herald.) tinctură, culoare
- Couleur sur métal.
Sinonime
Cuvinte derivate
Cuvinte apropiate
cuvinte apropiate
Nota Bene
- După un substantiv, cuvântul couleur, determinat de un alt substantiv, este folosit ca un fel de adjectiv invariabil.
- Des souliers couleur de rose.
- Un maillot couleur chair.
Hiponime
hiponime
Locuțiuni
locuțiuni