Тхе Беатлес
Тхе Беатлес (често се називају и Беатлеси) је култни поп и роцк састав из Ливерпоола, Велика Британија. Један су од најкомерцијалнијих, најуспјешнијих и најпопуларнијих састава у повијести поп глазбе[1].
Тхе Беатлес | |
---|---|
![]() | |
Музички рад | |
Период активности | 1960.—1970. |
Оснивање | 1960.![]() |
Жанр | роцк, поп |
Чланови | |
Бивши чланови | Јохн Леннон Паул МцЦартнеy Ринго Старр Георге Харрисон |
Животопис састава
У ожујку 1957., похађајући "Qуаррy Банк Граммар" школу у Ливерпоолу, Јохн Леннон формира скиффле (извођење фолка, јазза и блуеса) састав који се зове "Тхе Qуаррyмен"[2]. Пет дана касније сусрео се са гитаристом Паулом МцЦартнеyем, који је долазио из Wоолтона и позвао га да му се придружи у састав. 6. вељаче 1958. млади гитариста Георге Харрисон позван је у састав на проматрање. На МцЦартнеyево инсистирање Харрисон је у састав примљен након једне пробе у ожујку 1958. гдје је свирао прву гитару. У то вријеме су Леннон и МцЦартнеy обојица један период свирала ритам гитару. У сијечњу 1960., Леннонов пријатељ из школе Стуарт Сутцлиффе, долази у састав и свира бас гитару и тада су се почели звати "Тхе Силвер Беетлес" (изведено од њиховог менаџера Ларрyа Парнеса који је предлагао да се зову "Лонг Јохн анд тхе Силвер Беетлес"). Касније у коловозу 1960. почињу се звати "Тхе Беатлес".
Чланови Беатлеса су тада:
- Јохн Леннон (9. листопада 1940. - 8. просинца 1980.) - вокал, ритам гитара
- Паул МцЦартнеy (18. липња 1942. - ) - вокал, бас гитара
- Георге Харрисон (24. вељаче 1943. - 29. студеног 2001.) - гитара, вокал
- Ринго Старр (7. српња 1940. - ) бубњеви, вокал
- Пете Бест (24. студеног 1941.) - бубњеви
- Стуарт Сутцлиффе (23. липња 1941. - 10. травња 1962.) - бас гитара
Више но итко други, Беатлеси су објединили најбоље вриједности раног роцк анд ролла те их претворили у нову изворну форму афирмирајући успут идеју роцк састава као колективног аутора/извођача у једној особи. Фасцинација роцк анд роллом Еддиеја Цоцхрана, Литтле Рицхарда и Генеа Винцента показала се потицајном за стварањем нових роцк стандарда с којима је састав изборио свој први наступ, вишемјесечни уговор у хамбуршком Стар клубу. У Хамбургу су силом прилика брзо професионално сазрели одрађујући вишесатне сетове у ноћном клубу близу озлоглашене зоне "црвених свјетала". У Ливерпоол су се вратили 1961. након два одрађена уговора у Хамбургу и након што их је, канећи се посветити студију умјетности, напустио басиста Сту Сутцлиффе, који пак 1962. умире од изљева крви у мозак.
О каријери Беатлеса у Ливерпоолу скрби нови менаџер Бриан Епстеин а сталне свирке у ливерпоолском клубу Тхе Цаверн (у којем је утемељен осебујни и изнимно популаран Мерсеyбеат звук), промовирају их у водећу локалну атракцију. Крајем 1961. и почетком 1962. Епстеин Беатлесима осигурава уговор за снимање плоче са издавачком кућем ЕМИ /Парлопхонеом у љето 1962. и то углавном захваљујући залагању продуцента (касније њихов кључни сурадник), Георгеа Мартина. Прије снимања наступног сингла "Лове Ме До", умјесто Петеа Беста за бубњара долази Ринго Старр, некадашњи члан састава Рорy Сторм & Тхе Хуррицанес. Наступни сингл "Лове Ме До" потписали су Леннон и МцЦартнеy. Био је то типичан сингл раног британског попа са заразном мелодијом рефрена, наглашеном изведбом гитаре, позадинским свирањем ритам секције и свјежим хармонијама. "Фром Ме То Yоу" доспио је само до 17. мјеста топ листе, но већ трећи сингл Плеасе Плеасе Ме досегао је друго мјесто на љествици.
Млада публика махом средњошколци која је похрлила у продаваонице плоча, са једнаким је усхитом одлазила и на концерте, најављујући почетак беатлеманије, која је ускоро темељито потресла Британију, Еуропу, Америку и цијели свијет. Албум првијенац Плеасе Плеасе Ме снимљен је за маратонског једнодневног снимања. На албуму се нашао изворни материјал с потписом Леннона и МцЦартнеyа, те стандарди које је група увјежбала на концертима попут неизбјежног "Тwист & Схоут".
Потврду успјешне складатељске формуле двојац Леннон/МцЦартнеy и новог звука који је у студију направио Георге Мартин, дало је тржиште. Албум је пуних тридесет тједана био на врху британске топ листе. Наравно, у складу са тадашњим издавачким нормама морао је укључити хитове са сингл плоча који су му претходили (Лове Ме До", Плеасе Плеасе Ме, "Фром Ме То Yоу",ПС I Лове Yоу") те нове потенцијалне хит синглове, попут касније успјешнице "Тwист Анд Схоут".
Албум Wитх тхе Беатлес користи исту формулу комбинације стандарда и складби Леннона и МцЦартнеyа, излази у студеноме 1963. и најављује успјешни хит сингл "Схе Ловес Yоу". Беатлеси су тада већ велике звијезде, а албум доноси читав низ нових хитова. Након што је твртка "Цапитол" коначно у САД-у објавила почетком 1964. сингл "I Wанна Холд Yоур Ханд" те албум Меет тхе Беатлес! (америчко издање слично британском Wитх тхе Беатлес), Беатлеси у вељачи кречу на америчку турнеју и освајају Америку. Стварајући уједно пут за британску инвазију група попут, Стонеса, Кинкса... Судјеловање на познатом телевизијском Ед Сулливан наступу, гледало их је рекордних 70 милијуна гледатеља, а свега два мјесеца касније Беатлеси су окупирали првих пет мјеста на референтној Биллбоаровој топ листа синглова низом: "Цан'т Буy Мy Лове", "Тwист Анд Схоут", "Схе Ловес Yоу", I Wант То Холд Yоур Ханд", Плеасе Плеасе Ме.
Албум А Хард Даy'с Нигхт излази у љето 1964., на којем се налази глазба из истоименог филма Рицхарда Лестера, који је ухватио атмосферу "[[беатлеманија|беатлеманије". На крају 1964. објављен је нови албум Беатлес фор Сале који је заузео прво мјесто на обје стране Атлантика. Годину дана касније Беатлеси су на великој еуропској, азијској и аустралској турнеји на којој успијевају снимити још један филм с Рицхардом Лестером и припадајућим албумом на које се налази глазба из филма. Албум Хелп! најављен је синглом "Тицкет То Риде", која је као и насловна тема била број један у Америци, но кључна складба на албуму је "Yестердаy", једна од најизвођенијих и најчешће сниманих складби свих времена. Руббер Соул излази у просинцу 1965. и биљежи помак с плитких љубавних тема према слојевитим текстовима те сложенијим глазбеним текстурама. Албум је јако пуно под утјецајем Боб Дyлана, психоделије и фолк роцка, а биљежи и различите интересе тројице складатеља; Леннона (Који инзистира на "одметничком" роцкерксом набоју), МцЦартнеyа (који више његује поп глазбу) те Харрисона (који се све више гледа као аутор и пријеносник психоделичне глазбе).
Албум Револвер излази 1966. и иде још један корак даље. Беатлеси су након објављивања албума и службено одустали од концерта и турнеје у корист студијског рада, а већ Револвер с 10 тједана снимања у студију, постаје до тада најамбициозније сниман албум. Почетком 1967. Беатлеси објављују један од својих најбољих синглова с двоструком "А" страном, односно складбама "Пеннy Лане" и "Страwберрy Фиелдс Форевер", а то је био прави увод у ремек дјело које је слиједило.
Албум Сгт. Пеппер'с Лонелy Хеартс Цлуб Банд излази у љето 1967. и постаје један од најутјецајнијих албума у повијести роцка. Сниман је новом техником и кориштењем четвероканалног студија те у новијој продукцији Георгеа Мартина. Складбе на албуму прожете су електроничким ефектима, традицијом мусиц халла, кабареа, психоделије, елементима класичне глазбе, соула, етноом, и као такав дао је многе хитове. Сгт. Пеппер био је њихов најпродаванији албум и пуних 15 тједана није силазио са врха британске топ листе. Сингл "Алл Yоу Неед Ис Лове" Беатлеси снимају у живо у српњу 1967. за вријеме пионирског мондовизијског ТВ пријеноса који је преношен сателитом. Исте године умире им менађер Бриан Епстеин.
Двоструки албум Тхе Беатлес, знан као "двоструки бијели албум" или Тхе Wхите Албум којег је ликовно опремио Рицхард Хамилтон (ликовни умјетник), настао је након низа проблема с којима су се суочили Беатлеси; Леннонове раставе и везе са Yоко Оно, смрт менађера, распадом њихове корпорације "Аппле"... Албум је сниман врло дуго, уз несугласице и тензије које се нису смањиле ни након снимања, но комерцијални учинак албума је био огроман. Претходио му је у врло успјешни сингл "Хеy Јуде", који је продан у преко 6 милијуна примјерака, но није се нашао на албуму. "Бијели албум" постао је један од најцитиранијих и најутјецајнијих албума Беатлеса.
Настојећи надвладати несугласице у саставу, у прољеће 1969. снимају нови материјал у студију уз присуство камера. Резултат је поражавајући, скоро су се дословно распали пред камерама, остављајући за собом растресит и неуравнотежен материјал чији су бољи тренуци (уз постпродукцију Пхила Спецтора) постали Лет Ит Бе, албум објављен 1970. Ријеч је о опроштајном и заправо постхумном објављеном албуму Беатлеса на којем су се ипак нашле неке изнимне складбе попут насловне теме, "Ацросс Тхе Универсе" и "Лонг Анд Wиндинг Роад" те хит сингла "Гет Бацк".
Премда су разлике и тензије у саставу биле све веће, Беатлеси су се још једном нашли у студију са својим продуцентом Георгеом Мартином. Резултат те сурадње био је албум Аббеy Роад, посљедња плоча коју су Беатлеси објавили као активан састав. Албум је десетљећима био апсолутни фаворит публике, а с девет милијуна проданих примјерака постао је и најнакладнијим албумом Беатлеса. Албум је на "А" страни понудио неколико изнимних складби док је на богато оркестрираном "Б" страном битно утјецао на начин писања те промишљања бројних прогресивних аутора раних седамдесетих.
Недуго након изласка албума, Леннон је први почео јавно говорити о одласку из састава, ипак први је Беатлесе службено напустио Паул МцЦартнеy у травњу 1970. Сва четворица, тада већ бивших Беатлеса, ускоро су наставили своје каријере; Леннон прво са "Пластиц Оно Бандом", а потом и самосталним пројектима, МцЦартнеy соло или са "Wингсима", Георге Харрисон и Ринго властитим албумима. Убојство Леннона у просинцу 1980. прекинуло је све спекулације о поновном окупљању, а смрт Георгеа Харрисона 2001.г. и могућност за технолошки могућа "постхумна издања" каква је било оно из 1995. на пројекту Антхологy.
Пројект Антхологy (три издања с по два CD-а из 1995. и 1996.) понудио је раније необјављене демо-снимке, алтернативне верзије, фрагменте конверзације и коментара. Цијели пројект замишљен је и одрађен је као висококвалитетна звучна изведба и закључни је документ у дискографији Беатлеса. Лет Ит Бе… Накед такођер долази из архива. Ради се о албуму са исјечцима за албум Лет Ит Бе, који је према тврдњама Паула МцЦартнеyа, био замишљен без подршке великог оркестра. Осим других верзија ударних складби на албуму, донио је и раније на албумима необјављене синглове "Гет Бацк" и "Дон'т Лет Ме Доwн"[3].
Повијест
Група Тхе Беатлес је најпопуларнија и најутјецајнија група у повијести популарне глазбе. Њихове пјесме доминирале су 1960-их година када су људи вјеровали да глазба може промијенити свијет, а складатељска вјештина Леннона и МцЦартнеyа омогућила је да њихова глазба и даље живи. Њихове пјесме још увијек имају утјецаја на многе данашње глазбенике. Први наступи уживо почели су у клубовима Ливерпоола и околици. Њихове живе изведбе биле су узбудљиво искуство у односу на озбиљне и круте извођаче који су превладавали у популарној глазби тог времена. Слава Тхе Беатлеса темељила се на скљадатељској вјештини Јохна Леннона и Паула МцЦартнеyа. У почетку су обојица писали традиционалне роцк анд ролл пјесме о пријатељству и љубави, но како се тај тандем развијао, њихове пјесме су постале разноврсније.
Рани живот
Сва четворица Беатлеса рођена су у енглеској луци Ливерпоолу и свирали су разним роцк анд ролл групама крајем 1950-их. Година 1960-61. Јохн, Паул, Георге и бубњар Пете Бест свирали су у Стар Цлубу у њемачкој луци Хамбургу, гдје су пуно научили о наступу уживо. Након повратка у Енглеску, редовито су наступали у ливерпулском Цаверн Цлубу. 18. коловоза 1962. њихов менаџер Бриан Епстеин (1934.-67.) замијенио је Беста Рингом Старром на мјесту бубњара.
Беатлеманија
У сијечњу 1964. пјесма "I Wант То Холд Yоур Ханд" доспјела је на врх америчке глазбене љествице. У језик је ушла нова ријеч "беатлеманија" као израз за тисуће обожаватеља који су вриштећи у стопу пратили ову групу. За неколико мјесеци Тхе Беатлес су постали највећа глазбена група на свијету.
Снимање плоча
Године 1966. Тхе Беатлеси су престали наступати уживо и више времена проводили у студију. Тамо су експериментирали са различитим инструментима, као што су гудачки оркестри и ситари, те новим сниматељским техникама. За њихово ремек-дијело Сгт. Пеппер˙с Лонелy Хеартс Цлуб Банд требало је неколико мјесеци рада те примјена техника као што су спајање врпци и снимање на више канала.
Посљедњи албум
Године 1969. група се почела распадати због сукоба који су расли међу четворицом њезини чланова и стога што су њихови глазбени интереси кретали различитим смјеровима. Њихови посљедњи снимљени албуми били су Аббеy Роад (1969.) и Лет ит бе, који је пуштен у продају 1970. иако је снимљен прије Аббеy Роада. Тхе Беатлес су се крајем те године и разишли. Сва четворица су наставили своје каријере као соло глазбеници.
Георге Мартин
Британски продуцент Георге Мартин (р.1926.) продуцирао је готове све грамафонске плоче Тхе Беатлеса, након што је прихватио њихове прве демо врпце за ЕМИ 1962. Мартин је био грамафонски продуцент а познавао је класичну и популарну глазбу. Помогао је Беатлесима да извуку што више из сниматељског студија те из низа инструмената кориштеним на њиховим плочама, преносећи многе њихове идеје у дотјерани глазбени облик.
Повјесна таблица групе Тхе Беатлес
ТХЕ БЕАТЛЕС |
---|
1940- рођени Јохн Леннон и Ринго Старр (право име Рицхард Старкеy). |
1942- рођен Паул МцЦартнеy. |
1943- рођен Георге Харрисон. |
1957- Јохн и Паул оснивају групуТхе Qуаррyмен |
1962- прва плоча са ЕМИ-ем; Ринго Старр придружује се као бубњар. |
1964- Беатлес воде на љествицама у САД-у. |
1967- Сгт. Пеппер'с Лонелy Хеартс Цлуб Банд пуштен у продају. |
1970- Лет Ит Бе пуштен у продају, Беатлеси се разилазе. |
1980- убијен Јохн Леннон. |
1997- Паул МцЦартнеy проглашен витезом. |
2001.- умире Георге Харрисон. |
Дискографија
Албуми
- Плеасе Плеасе Ме (1963.)
- Wитх Тхе Беатлес (1963.)
- А Хард Даy'с Нигхт (1964.)
- Беатлес Фор Сале (1964.)
- Хелп! (1965.)
- Руббер Соул (1965.)
- Револвер (1966.)
- Сгт. Пеппер'с Лонелy Хеартс Цлуб Банд (1967.)
- Магицал Мyстерy Тоур (1967.)
- Wхите Албум (1968.)
- Yеллоw Субмарине (1968.)
- Аббеy Роад (1969.)
- Лет Ит Бе (1970.)
Извори
- ↑ „Роллинг Стоне. роллингстоне.цом. Осврт од: 29. ожујка 2007.”. Архивирано из оригинала на датум 2007-02-20. Приступљено 2011-04-19.
- ↑ „АМГ животопис Осврт од: 29. сијечња 2007.”. Архивирано из оригинала на датум 2005-04-04. Приступљено 2011-04-19.
- ↑ Златко Галл, "Велика свјетска роцк енциклопедија", Сплит, 2005. године. ИСБН 953-7088-35-9
Литература
- Асwад, Јем (16 Новембер 2010). „Беатлес Енд Дигитал Боyцотт, Цаталог Ноw он иТунес”. Роллинг Стоне (Неw Yорк). Архивирано из оригинала на датум 2017-09-18. Приступљено 17 Новембер 2010.
- Аустерлитз, Саул (2007). Монеy фор Нотхинг: А Хисторy оф тхе Мусиц Видео, фром Тхе Беатлес то Тхе Wхите Стрипес. Анн Арбор: Университy оф Мицхиган Пресс. ИСБН 0-7119-7520-5.
- Бадман, Кеитх (1999). Тхе Беатлес Афтер тхе Бреакуп 1970–2000: А Даy-бy-Даy Диарy (2001 изд.). Лондон: Омнибус. ИСБН 978-0-7119-8307-6. Приступљено 31 Марцх 2014.
- „Георге Харрисон Диес”. ББЦ Неwс. 30 Новембер 2001. Приступљено 27 Септембер 2009.
- „60с Сеасон – Доцументариес”. ББЦ Радио 2. Приступљено 25 Јулy 2009.
- Тхе Беатлес (2000). Тхе Беатлес Антхологy. Сан Францисцо: Цхроницле Боокс. ИСБН 978-0-8118-2684-6. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Бенсон, Бруце Еллис (2003). Тхе Импровисатион оф Мусицал Диалогуе: А Пхеноменологy оф Мусиц. Цамбридге анд Неw Yорк: Цамбридге Университy Пресс. ИСБН 978-0-521-00932-4. Приступљено 31 Марцх 2014.
- „Тхе Биллбоард Хот 100 Алл-Тиме Топ Артистс (20-01)”. Биллбоард. 11 Септембер 2008. Архивирано из оригинала на датум 2008-09-13. Приступљено 13 Септембер 2008.
- „Мост Но. 1с Бy Артист (Алл-Тиме)”. Биллбоард. 2008. Приступљено 29 Аугуст 2011.
- „Цертифиед Аwардс Сеарцх”. Бритисх Пхонограпхиц Индустрy. Архивирано из оригинала на датум 2013-01-11. Приступљено 6 Оцтобер 2009.
- Броwн, Петер; Гаинес, Стевен (2002). Тхе Лове Yоу Маке: Ан Инсидер'с Сторy оф Тхе Беатлес. Неw Yорк: Неw Америцан Либрарy. ИСБН 978-0-451-20735-7.
- Цампбелл, Мицхаел (2008). Популар Мусиц ин Америца: Тхе Беат Гоес Он. Еаст Wиндсор, ЦТ: Wадсwортх. ИСБН 978-0-495-50530-3. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Цоллетт-Wхите, Мике (17 Новембер 2008). „МцЦартнеy Хинтс ат Мyтхицал Беатлес Трацк Релеасе”. Реутерс. Архивирано из оригинала на датум 2015-07-17. Приступљено 20 Оцтобер 2009.
- Цоллетт-Wхите, Мике (7 Април 2009). „Оригинал Беатлес дигиталлy ремастеред”. Реутерс. Архивирано из оригинала на датум 2015-10-16. Приступљено 13 Оцтобер 2009.
- Цостелло, Елвис (2004). „100 Греатест Артистс: Тхе Беатлес”. Роллинг Стоне. Архивирано из оригинала на датум 2018-06-19. Приступљено 25 Јуне 2013.
- „Универсал планс то лаунцх Цапитол УК”. Цомплете Мусиц Упдате. 7 Новембер 2012. Архивирано из оригинала на датум 2021-02-13. Приступљено 12 Новембер 2012.
- „Беатлес '1' ис фастест селлинг албум евер”. Реутерс. ЦНН. 6 Децембер 2000. Приступљено 26 Фебруарy 2012.
- Давиес, Хунтер (1968). Тхе Беатлес (Ревисед 2009 изд.). Неw Yорк & Лондон: W.W. Нортон. ИСБН 978-0-393-33874-4. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Доггетт, Петер (2009). Yоу Невер Гиве Ме Yоур Монеy: Тхе Беатлес Афтер тхе Бреакуп (1ст УС хардцовер изд.). Неw Yорк: Харпер. ИСБН 978-0-06-177446-1. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Емерицк, Геофф; Массеy, Хоwард (2006). Хере, Тхере анд Еверywхере: Мy Лифе Рецординг тхе Мусиц оф Тхе Беатлес. Неw Yорк: Готхам. ИСБН 978-1-59240-179-6.
- Емерсон, Бо (6 Аугуст 2009). „Беатлес Атланта Схоw Маде Хисторy ин Море Wаyс тхан Оне”. Атланта Јоурнал-Цонститутион. Архивирано из оригинала на датум 2013-05-14. Приступљено 27 Оцтобер 2012.
- "Тхе Беатлес' Ентире Оригинал Рецордед Цаталогуе Ремастеред бy Аппле Цорпс Лтд" (Пресс релеасе). ЕМИ. 7 Април 2009. Арцхивед фром тхе оригинал он 2012-04-01. Ретриевед 25 Марцх 2011.
{{ците пресс релеасе}}
: Ункноwн параметер|деад-урл=
игноред (|урл-статус=
суггестед) (хелп) - Ерлеwине, Степхен Тхомас (2009а). „Плеасе Плеасе Ме”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Ерлеwине, Степхен Тхомас (2009б). „Wитх тхе Беатлес”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Ерлеwине, Степхен Тхомас (2009ц). „А Хард Даy'с Нигхт”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Ерлеwине, Степхен Тхомас (2009д). „Тхе Беатлес (Wхите Албум)”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Еверетт, Wалтер (1999). Тхе Беатлес ас Мусицианс: Револвер тхроугх тхе Антхологy. Оxфорд анд Неw Yорк: Оxфорд Университy Пресс. ИСБН 978-0-19-512941-0. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Еверетт, Wалтер (2001). Тхе Беатлес Ас Мусицианс: Тхе Qуаррy Мен тхроугх Руббер Соул. Оxфорд анд Неw Yорк: Оxфорд Университy Пресс. ИСБН 978-0-19-514105-4. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Фисхер, Марц (2007). Сометхинг ин тхе Аир. Неw Yорк: Рандом Хоусе. ИСБН 978-0-375-50907-0. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Гаффнеy, Деннис (5 Јануарy 2004). „Тхе Беатлес' "Бутцхер" Цовер”. Антиqуес Роадсхоw Онлине. Публиц Броадцастинг Сервице. Архивирано из оригинала на датум 2019-11-19. Приступљено 2015-04-14.
- Гаинес, Стевен (1986). Хероес анд Виллаинс: Тхе Труе Сторy оф Тхе Беацх Боyс. Неw Yорк: Неw Америцан Либрарy. ИСБН 978-0-453-00519-7. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Гиллиланд, Јохн (1969). „Тхе Бритисх Аре Цоминг! Тхе Бритисх Аре Цоминг!: Тхе У.С.А. ис инвадед бy а wаве оф лонг-хаиред Енглисх роцкерс” (аудио). Поп Цхроницлес. Дигитал.либрарy.унт.еду.
- Гленние, Алисдаир (1 Април 2012). „Мадонна Сетс а Неw Рецорд фор Мост Но.1 Албумс бy Соло Сингер wитх Неw Релеасе МДНА”. Даилy Маил. Приступљено 24 Јуне 2012.
- Гоулд, Јонатхан (2007). Цан'т Буy Ме Лове: Тхе Беатлес, Бритаин анд Америца. Неw Yорк: Тхрее Риверс Пресс. ИСБН 978-0-307-35338-2.
- Граната, Цхарлес L. (2003). I Јуст Wасн'т Маде фор Тхесе Тимес: Бриан Wилсон анд тхе Макинг оф тхе Беацх Боyс' Пет Соундс. Лондон: Унанимоус. ИСБН 978-1556525070.
- Гросс, Доуг (4 Септембер 2009). „Стилл Релевант Афтер Децадес, Тхе Беатлес Сет то Роцк 9 Септембер 2009”. ЦНН. Приступљено 6 Септембер 2009.
- „Граммy Паст Wиннерс Сеарцх”. Натионал Ацадемy оф Рецординг Артс анд Сциенцес. Приступљено 25 Марцх 2011.
- „Бест Селлинг Гроуп”. Гуиннесс Wорлд Рецордс. Приступљено 3 Маy 2012.
- „Мост Рецордед Сонг”. Гуиннесс Wорлд Рецордс. Архивирано из оригинала на датум 2006-09-10. Приступљено 29 Оцтобер 2009.
- Харрис, Јонатхан (2005). „Интродуцтион: Абстрацтион анд Емпатхy—Псyцхеделиц Дистортион анд тхе Меанинг оф тхе 1960с”. у: Груненберг, Цхристопх, анд Јонатхан Харрис, едс. Суммер оф Лове: Псyцхеделиц Арт, Социал Црисис анд Цоунтерцултуре ин тхе 1960с. Ливерпоол: Ливерпоол Университy Пресс. ИСБН 978-0-85323-919-2.
- Харрy, Билл (2000а). Тхе Беатлес Енцyцлопедиа: Ревисед анд Упдатед. Лондон: Виргин. ИСБН 978-0-7535-0481-9.
- Харрy, Билл (2003). Тхе Георге Харрисон Енцyцлопедиа. Лондон: Виргин. ИСБН 978-0-7535-0822-0.
- Харрy, Билл (2000б). Тхе Јохн Леннон Енцyцлопедиа. Лондон: Виргин. ИСБН 978-0-7535-0404-8.
- Харрy, Билл (2002). Тхе Паул МцЦартнеy Енцyцлопедиа. Лондон: Виргин. ИСБН 978-0-7535-0716-2.
- Хертсгаард, Марк (1995). „Wе Алл Wант то Цханге тхе Wорлд: Другс, Политицс, анд Спиритуалитy”. А Даy ин тхе Лифе:Тхе Мусиц анд Артистрy оф тхе Беатлес. ИСБН 0-385-31517-1. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Хурwитз, Матт (1 Јануарy 2004). „Тхе Накед Трутх Абоут Тхе Беатлес' Лет Ит БеНакед [сиц”]. Миx. Архивирано из оригинала на датум 2010-01-31. Приступљено 21 Маy 2013.
- Ингхам, Цхрис (2006). Тхе Роугх Гуиде то Тхе Беатлес. Лондон: Роугх Гуидес. ИСБН 978-1-84353-720-5.
- Инглис, Иан (2008). „Цовер Сторy: Магиц, Мyтх анд Мусиц”. у: Јулиен, Оливиер. Сгт. Пеппер анд тхе Беатлес: Ит Wас Фортy Yеарс Аго Тодаy. Алдерсхот, УК, анд Бурлингтон, ВТ: Асхгате. ИСБН 978-0-7546-6249-5.
- Каплан, Давид (25 Новембер 2008). „ПДА Дигитал Цонтент Блог: Беатлес Трацкс Нот Цоминг то иТунес Анy Тиме Соон; МцЦартнеy: Талкс ат ан Импассе”. Тхе Гуардиан (Лондон). Приступљено 16 Септембер 2009.
- Козинн, Аллан (10 Новембер 1989). „Беатлес анд Рецорд Лабел Реацх Пацт анд Енд Суит”. Тхе Неw Yорк Тимес. Приступљено 27 Септембер 2009.
- Ла Моница, Паул Р. (7 Септембер 2005). „Хеy иТунес, Дон'т Маке Ит Бад ...”. ЦННМонеy.цом. Приступљено 25 Јулy 2009.
- Лавеззоли, Петер (2006). Тхе Даwн оф Индиан Мусиц ин тхе Wест: Бхаирави. Неw Yорк анд Лондон: Цонтинуум. ИСБН 978-0-8264-1815-9. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Левине, Роберт (4 Септембер 2009). „Паул МцЦартнеy: Тхе Биллбоард Q&А”. Биллбоард. Неw Yорк. Приступљено 14 Април 2012.
- Леwис, Рандy (8 Април 2009). „Беатлес' Цаталог Wилл Бе Реиссуед Септ. 9 ин Ремастеред Версионс”. Лос Ангелес Тимес. Архивирано из оригинала на датум 2009-04-11. Приступљено 2 Маy 2009.
- Леwис, Рандy (27 Септембер 2012). „Беатлес албум цаталог wилл гет бацк то винyл Нов. 13”. Лос Ангелес Тимес. Приступљено 29 Септембер 2012.
- Леwисохн, Марк (1988). Тхе Цомплете Беатлес Рецординг Сессионс. Неw Yорк: Хармонy. ИСБН 978-0-517-57066-1.
- Леwисохн, Марк (1992). Тхе Цомплете Беатлес Цхроницле:Тхе Дефинитиве Даy-Бy-Даy Гуиде То тхе Беатлес' Ентире Цареер (2010 изд.). Цхицаго: Цхицаго Ревиеw Пресс. ИСБН 978-1-56976-534-0.
- Лодер, Курт (8 Јуне 1998). „Тхе Тиме 100”. Тиме (Неw Yорк). Архивирано из оригинала на датум 2008-08-22. Приступљено 31 Јулy 2009.
- Лустиг, Јаy (5 Април 2009). „Паул МцЦартнеy, Ринго Старр Перформ Тогетхер ин Суппорт оф Трансцендентал Медитатион”. Тхе Стар-Ледгер. Приступљено 6 Јуне 2012.
- МацДоналд, Иан (2005). Револутион ин тхе Хеад: Тхе Беатлес' Рецордс анд тхе Сиxтиес (2нд ревисед изд.). Лондон: Пимлицо. ИСБН 1-84413-828-3.
- Мартенс, Тодд (4 Новембер 2009). „Меет тхе Беатлес' УСБ Дриве; ЕМИ Филес Суит Агаинст БлуеБеат фор Селлинг Беатлес Доwнлоадс”. Лос Ангелес Тимес. Приступљено 5 Новембер 2009.
- Мартин, Георге (1979). Алл Yоу Неед Ис Еарс. Неw Yорк: Ст. Мартен'с Пресс. ИСБН 978-0-312-11482-4. Приступљено 31 Марцх 2014.
- МцНеил, Алеx (1996). Тотал Телевисион: Тхе Цомпрехенсиве Гуиде то Программинг Фром 1948 то тхе Пресент (4тх изд.). Неw Yорк Цитy: Пенгуин Боокс. ИСБН 978-0-14-024916-3.
- Милес, Баррy (1997). Паул МцЦартнеy: Манy Yеарс фром Ноw. Неw Yорк: Хенрy Холт анд Цомпанy. ИСБН 0-8050-5249-6.
- Милес, Баррy (1998). Тхе Беатлес: А Диарy—Ан Интимате Даy бy Даy Хисторy. Лондон: Омнибус. ИСБН 0-7119-9196-0.
- „Беатлес то Релеасе Неw Албум”. НМЕ. 2 Оцтобер 2006. Приступљено 20 Април 2012.
- Норман, Пхилип (1996). Схоут!: Тхе Беатлес ин Тхеир Генератион. Неw Yорк: Фиресиде. ИСБН 978-0-684-43254-0.
- Норман, Пхилип (2008). Јохн Леннон: Тхе Лифе. Неw Yорк: Еццо/ХарперЦоллинс. ИСБН 978-0-06-075401-3.
- „Тхе Оффициал Синглес Цхартс' Биггест Селлинг Артистс оф Алл Тиме Ревеалед”. Оффициал Цхарт Цомпанy. 4 Јуне 2012. Приступљено 24 Јуне 2012.
- Педлер, Доминиц (2003). Тхе Сонгwритинг Сецретс оф Тхе Беатлес. Лондон: Омнибус. ИСБН 978-0-7119-8167-6. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Плагенхоеф, Сцотт (9 Септембер 2009). „Револвер”. Питцхфорк Медиа. Приступљено 31 Оцтобер 2009.
- „Топ Селлинг Артистс”. Рецординг Индустрy Ассоциатион оф Америца. 2009а. Приступљено 10 Оцтобер 2009.
- „Голд & Платинум Артист Таллиес”. Рецординг Индустрy Ассоциатион оф Америца. 2009б. Приступљено 10 Оцтобер 2009.
- „Диамонд Аwардс”. Рецординг Индустрy Ассоциатион оф Америца. 2009ц. Приступљено 10 Оцтобер 2009.
- Рицхардсон, Марк (10 Септембер 2009). „Тхе Беатлес”. Питцхфорк Медиа. Приступљено 31 Оцтобер 2009.
- „Индуцтеес: Тхе Беатлес”. Роцк анд Ролл Халл оф Фаме. Архивирано из оригинала на датум 2012-10-14. Приступљено 14 Април 2012.
- Родригуез, Роберт (2010). Фаб Фоур ФАQ 2.0: Тхе Беатлес' Соло Yеарс, 1970–1980. Неw Yорк: Бацкбеат. ИСБН 978-0-87930-968-8.
- „Тхе 500 Греатест Албумс оф Алл Тиме”. Роллинг Стоне (Неw Yорк). 18 Новембер 2003. Архивирано из оригинала на датум 2008-06-23. Приступљено 13 Септембер 2009.
- Сандфорд, Цхристопхер (2006). МцЦартнеy. Неw Yорк: Царролл & Граф. ИСБН 978-0-7867-1614-2.
- Сцхиндер, Сцотт; Сцхwартз, Андy (2007). Ицонс оф Роцк: Ан Енцyцлопедиа оф тхе Легендс Wхо Цхангед Мусиц Форевер. Wестпорт, ЦТ: Греенwоод Пресс. ИСБН 978-0-313-33845-8.
- Соутхалл, Бриан; Перрy, Руперт (цонтрибутор) (2006). Нортхерн Сонгс: Тхе Труе Сторy оф тхе Беатлес Сонг Публисхинг Емпире. Лондон ет ал.: Омнибус. ИСБН 978-1-84609-237-4. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Схефф, Давид (1981). Голсон, Г. Баррy. ур. Тхе Плаyбоy Интервиеwс wитх Јохн Леннон анд Yоко Оно. Плаyбоy. ИСБН 978-0-87223-705-6.
- „Георге Харрисон'с Деатх Цертифицате”. Тхе Смокинг Гун. Приступљено 22 Јуне 2012.
- Спитз, Боб (2005). Тхе Беатлес: Тхе Биограпхy. Неw Yорк: Литтле, Броwн. ИСБН 978-0-316-80352-6.
- Стронг, Мартин (2004). Тхе Греат Роцк Дисцограпхy. Единбургх анд Неw Yорк: Цанонгате. ИСБН 1-84195-615-5. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Унтербергер, Рицхие (2009а). „Биограпхy оф Тхе Беатлес”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Унтербергер, Рицхие (2009б). „Руббер Соул”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Унтербергер, Рицхие (2009ц). „Магицал Мyстерy Тоур”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Унтербергер, Рицхие (2009д). „Аббеy Роад”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Унтербергер, Рицхие (2009е). „Лет Ит Бе”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Унтербергер, Рицхие; Едер, Бруце (2009). „Yеллоw Субмарине”. АллМусиц. Приступљено 21 Децембер 2011.
- Wинн, Јохн C. (2008). Wаy Беyонд Цомпаре: Тхе Беатлес' Рецордед Легацy, Волуме Оне, 1957–1965. Неw Yорк: Тхрее Риверс Пресс. ИСБН 978-0-307-45157-6. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Wинн, Јохн C. (2009). Тхат Магиц Феелинг: Тхе Беатлес' Рецордед Легацy, Волуме Тwо, 1966–1970. Неw Yорк: Тхрее Риверс Пресс. ИСБН 978-0-307-45239-9. Приступљено 31 Марцх 2014.
- Wомацк, Кеннетх (2007). Лонг анд Wиндинг Роадс: Тхе Еволвинг Артистрy оф тхе Беатлес. Лондон & Неw Yорк: Цонтинуум. ИСБН 978-0-8264-1746-6.