Noreg har eit ekstremt forhold til kjøpesenter. Vi har det største talet kjøpesenterkvadratmeter ... more Noreg har eit ekstremt forhold til kjøpesenter. Vi har det største talet kjøpesenterkvadratmeter per innbyggjar i Europa. Fordelar vi talet kvadratmeter til innbyggjarane i landet, vil kvar innbyggjar få nesten éin kvadratmeter kvar. Nestemann på lista, Sverige, har halvparten så mange kjøpesenterkvadratmeter som oss. Samtidig er vi det landet med fleste bilbaserte kjøpesenter utanfor bysentrum. Det samla salsarealet til kjøpesenter i Noreg har i tillegg nærast dobla seg på ti år. Ein vedvarande katastrofe, kallar ekspertar denne trenden, for kjøpesenterutviklinga fremjar bilbruk og hindrar mjuke trafikantar og kollektivtrafikk.
This chapter addresses the maritime knowledge of the North Atlantic presented by the Norwegian pr... more This chapter addresses the maritime knowledge of the North Atlantic presented by the Norwegian priest and poet Petter Dass (1647–1707) in his long poem Nordlands Trompet eller beskrivelse av Nordlands Amt (The Trumpet of Nordland or a Description of Nordland’s County). An analysis of Dass’s presentation of fish species and views on fabulous phenomena along the Norwegian coast, such as the sea serpent and the Moskstraumen, the famous maelstrom of Lofoten, shows how Dass demythologises his landscape, removing trolls and monsters. This chapter further investigates how Dass’ self-presentation as a learned, rational clerk in the Ultima Thule involves a critique of Bergen merchants and their dominance of the export of Norwegian fish. Nordlands Trompet is placed in an international and historical context of both better and lesser known early modern topographers and naturalists, such as Olaus Magnus and Erik Pontoppidan (Scandinavian bishops whose books were translated into other languages), the Dutch writer and fishmonger Adriaen Coenen, and the Dane Diderik Brinch.
Bulletin - Kring voor de Geschiedenis van de Pharmacie in Benelux, 2023
Joannes Six van Chandelier was een koopman in drogerijen in het Amsterdam van de 17de eeuw. Daarn... more Joannes Six van Chandelier was een koopman in drogerijen in het Amsterdam van de 17de eeuw. Daarnaast was hij dichter, die in scherpzinnige verzen reflecteerde op de producten waarin hij handelde, en de dubbelzinnige morele aspecten die aan dat beroep kleefden. Zijn gedichten zijn nooit zo beroemd geworden als die van zijn tijdgenoot Vondel, maar Ronny Spaans laat zien dat Six veel meer aandacht en waardering verdient dan onderzoekers hem tot nu toe gegund hebben.
Nordlands Beskrivelse av Petter Dass (også kjend som Nordlands Trompet, skriven mellom 1670 og 17... more Nordlands Beskrivelse av Petter Dass (også kjend som Nordlands Trompet, skriven mellom 1670 og 1700, utgjeven i 1739) vart oppfatta både som poesi og naturhistorie av dei fyrste lesarane av boka. Men i norsk litteraturhistorie har den naturhistoriske komponenten vorte underkommunisert. Korleis skjedde det? I denne artikkelen peikar eg på to grunnar: J.S. Welhavens definering av verket som folkedikting og måten termen «barokk» har vorte bruka på i norsk litteraturhistoriografi. I denne samanhengen undersøkjer eg resepsjonen av Nordlands Beskrivelse i litteraturhistorier frå dei siste hundre åra. Til slutt vil eg prøve å nærme meg den historiske kommunikasjons-situasjonen for Nordlands Beskrivelse. Her viser eg òg korleis Dass brukar det poetiske språket til å uttrykkje naturhistorisk kunnskap.
Abstract
Nordland’s Description by Petter Dass (also known as Nordland’s Trumpet, written between 1670 and 1700, published in 1739) was perceived as both a work of poetry and natural history by the first readers of the book. But in Norwegian literary history, the status as a work of natural history has been undermined. How did this happen? In this article I point to two reasons: J.S. Welhaven’s definition of the work as folk poetry, and the way in which the term “baroque” has been used in Norwegian literary historiography. To demonstrate this, I examine the reception of Nordland’s Descriptionin literary histories from the last hundred years. Finally, I will try to approach the historical situation of communication for Nordland’s Description. Here I also show how Dassuses poetic language to express natural history knowledge.
Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstku... more Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstkulturar og kompetansemål. Eit pensum i norskfaget basert på klassiske skjønnlitteraere verk er for lengst passé. Denne utviklinga har hatt eit todelt utfall for ein historisk forfattarskap som Petter Dass'. På den eine sida les vi ikkje han lenger som nasjonallitteratur; det kan føre til at nokon heller ikkje ser verdien av å undervise om diktarpresten i skulen. Men på den andre sida fører nye tekstkulturar med seg ei oppmjuking av det tradisjonelle skiljet mellom fag-og skjønnlitteratur. Det har ein heldig effekt: ei gjenoppdaging av den historiske Petter Dass og nye perspektiv på Dass' dikting. I denne artikkelen undersøkjer eg for det fyrste historiske sider ved Petter Dass: Dass som didaktikar og som naturhistorisk forfattar. Deretter undersøkjer eg omtalen av diktarpresten i eit utval nye laereverk for å finne ut om nye sider ved diktarpresten er komne med. Artikkelen viser både heldige og uheldige freistnader på å fornye formidlinga av barokkdiktaren i nyare laereverk.
TVISYN, INNSYN, UTSYN. Nærblikk på A.O. Vinje, 2021
Om vi talar om diktaren Aasmund Olavsson Vinje, kjem vi ikkje utanom den såkalla strofeforma okta... more Om vi talar om diktaren Aasmund Olavsson Vinje, kjem vi ikkje utanom den såkalla strofeforma oktaven. Denne strofeforma har vorte sedd på som den mest høgverdige av alle lyriske former: Ho er kalla «strofenes dronning». Strofeforma ligg til grunn for eit dikt – for å bruke den kongelege metaforen om att – som kan kallast «diktenes dronning» i norsk litteratur: Vinjes «Ved Rundarne» («Ved Rondane» i modernisert form). Diktet er òg kjent under namnet «No ser eg atter slike Fjell og Dalar». Men oktaven har òg vorte kalla ei umoderne, døyande diktform. Den mest kjende oktave-diktaren i norsk poesi etter Vinje er Olav Nygard. Oktaven er den mest frekvente strofeforma i Nygards poesi, og ho går gjennom ein prosess hjå denne poeten som meir eller mindre kan karakteriserast som ei «sundriving» av forma. Korleis dei tolkar denne oktaven er temaet for dette kapittelet. Eg undersøkjer oktaven i høve til det litterære programmet til desse diktarane, hjå Vinje på bakteppe av ein klassisk-romantisk poetikk, hjå Nygard på bakteppe av eit vitalistisk-heroisk litterært program.
Forskinga på Petter Dass har dei seinaste femten åra levert eit nytt syn på diktarpresten i kontr... more Forskinga på Petter Dass har dei seinaste femten åra levert eit nytt syn på diktarpresten i kontrast til tidlegare forsking basert på eit nasjons- og regionsbyggjande program. Men den nye forskinga har ironisk nok òg medført eit innsnevrande syn på Petter Dass. Det har på den eine sida skjedd gjennom ein retorisk metode og på den andre sida gjennom ein klasseorientert lesemåte. Forfattaren viser korleis desse metodane ikkje lukkast med å fange det unike ved Dass’ dikting, som litterær originalitet og eit moderne syn på vitskap. Det gjer han ved å hente innsikter frå nyhistorismen og peike på eit innskrenkande syn på makttilhøve i tidleg nytid ved desse to litterære metodane.
I denne artikkelen viser eg korleis nederlandsk omsetjingspraksis i Noreg vart etablert gjennom v... more I denne artikkelen viser eg korleis nederlandsk omsetjingspraksis i Noreg vart etablert gjennom verksemda til Kåre Langvik-Johannessen (1919–2014), som hadde det einaste professoratet i nederlandsk i Norden. Det fanst omsetjingar frå nederlandsk til norsk før Langvik-Johannessens tid, men mange av dei var via eit tredjespråk. Langvik-Johannessen sette sjølv nederlandske og belgiske forfattarar om til norsk, men tok òg initiativet til store omsetjingsprosjekt som dekte både nederlandsk prosa, drama og poesi, og ulike litterære periodar. Eg viser òg at mange av omsetjarane av nederlandsk til norsk i dag sprang ut av det miljøet som Langvik-Johannessen skapte.
In this article I show how the Dutch translation practice in Norway originated through the activities of Kåre Langvik-Johannessen (1919-2014), who held the only professorship in Dutch in the Scandinavian countries. There were translations from Dutch to Norwegian before the time of Langvik-Johannessen, but many of them were through a third language. Langvik-Johannessen translated Dutch authors into Norwegian himself, but also took the initiative for major translation projects covering Dutch prose, drama and poetry as well as various literary periods. I also show that many of today’s translators from Dutch to Norwegian came from the environment that Langvik-Johannessen created.
In the seventeenth century, the Dutch Republic occupied a central position in the world trade in ... more In the seventeenth century, the Dutch Republic occupied a central position in the world trade in exotica. Exotic goods were not only popular as foodstuffs, medicines, and curiosa, but also as artistic ornaments in Dutch art and literature. The literary representation of exotica in the poetry of drug merchant Jan Six van Chandelier (1620-1695) reveals how these exotic materials did not only promote scienti c curiosity, but also gave rise to moral unease.This article analyses a series of eulogy poems Six wrote to the Royal Entry of King Philip iv and Queen Mariana in Madrid in 1649, where he over-ironizes exotic oil and incense as poetic means to apotheosis.The article shows how these poems are not just meant as criticism on Counter-Reformation Spain, but also served as a means of self- representation, with self-scrutiny as literary strategy. Jan Six articulates criticism both of the literary hype of exotica in the Dutch Republic and of his own identity as drogist-dichter.
Norske litteraturkritikarar har hevda at Olav H. Hauge (1908–1994) tidlegare enn nokon annan omse... more Norske litteraturkritikarar har hevda at Olav H. Hauge (1908–1994) tidlegare enn nokon annan omsetjar skal ha interessert seg for den nye modernistiske kanon. Denne artikkelen argumenterer for at dette biletet baserer seg på myten om Hauge som isolert, men verdsorientert diktarbonde i Ulvik, Hardanger. Artikkelen viser at Hauges praksis var solid forankra i ein serskild nynorsk attdiktingstradisjon. Dette er tydeleg langs tre liner: ei teoretisk, ei språkleg og ei litteratursosiologisk. Av notat i Hauges dagbøker kjem det fram at dei teoretiske og språklege refleksjonane hans om attdiktingskunst er nært knytte til forgjengarar i målrørsla, serleg Henrik Rytter (1877–1950). Den litteratursosiologiske tilknytinga blir tydeleg gjennom arbeidet med antologien Framande dikt frå fire tusen år (1968), som førde Hauge i kontakt med samtidige, meir etablerte attdiktarar og som stimulerte han til vidare attdiktingsarbeid. Artikkelen fokuserer på Hauges attdiktingar frå tysk.
Noreg har eit ekstremt forhold til kjøpesenter. Vi har det største talet kjøpesenterkvadratmeter ... more Noreg har eit ekstremt forhold til kjøpesenter. Vi har det største talet kjøpesenterkvadratmeter per innbyggjar i Europa. Fordelar vi talet kvadratmeter til innbyggjarane i landet, vil kvar innbyggjar få nesten éin kvadratmeter kvar. Nestemann på lista, Sverige, har halvparten så mange kjøpesenterkvadratmeter som oss. Samtidig er vi det landet med fleste bilbaserte kjøpesenter utanfor bysentrum. Det samla salsarealet til kjøpesenter i Noreg har i tillegg nærast dobla seg på ti år. Ein vedvarande katastrofe, kallar ekspertar denne trenden, for kjøpesenterutviklinga fremjar bilbruk og hindrar mjuke trafikantar og kollektivtrafikk.
This chapter addresses the maritime knowledge of the North Atlantic presented by the Norwegian pr... more This chapter addresses the maritime knowledge of the North Atlantic presented by the Norwegian priest and poet Petter Dass (1647–1707) in his long poem Nordlands Trompet eller beskrivelse av Nordlands Amt (The Trumpet of Nordland or a Description of Nordland’s County). An analysis of Dass’s presentation of fish species and views on fabulous phenomena along the Norwegian coast, such as the sea serpent and the Moskstraumen, the famous maelstrom of Lofoten, shows how Dass demythologises his landscape, removing trolls and monsters. This chapter further investigates how Dass’ self-presentation as a learned, rational clerk in the Ultima Thule involves a critique of Bergen merchants and their dominance of the export of Norwegian fish. Nordlands Trompet is placed in an international and historical context of both better and lesser known early modern topographers and naturalists, such as Olaus Magnus and Erik Pontoppidan (Scandinavian bishops whose books were translated into other languages), the Dutch writer and fishmonger Adriaen Coenen, and the Dane Diderik Brinch.
Bulletin - Kring voor de Geschiedenis van de Pharmacie in Benelux, 2023
Joannes Six van Chandelier was een koopman in drogerijen in het Amsterdam van de 17de eeuw. Daarn... more Joannes Six van Chandelier was een koopman in drogerijen in het Amsterdam van de 17de eeuw. Daarnaast was hij dichter, die in scherpzinnige verzen reflecteerde op de producten waarin hij handelde, en de dubbelzinnige morele aspecten die aan dat beroep kleefden. Zijn gedichten zijn nooit zo beroemd geworden als die van zijn tijdgenoot Vondel, maar Ronny Spaans laat zien dat Six veel meer aandacht en waardering verdient dan onderzoekers hem tot nu toe gegund hebben.
Nordlands Beskrivelse av Petter Dass (også kjend som Nordlands Trompet, skriven mellom 1670 og 17... more Nordlands Beskrivelse av Petter Dass (også kjend som Nordlands Trompet, skriven mellom 1670 og 1700, utgjeven i 1739) vart oppfatta både som poesi og naturhistorie av dei fyrste lesarane av boka. Men i norsk litteraturhistorie har den naturhistoriske komponenten vorte underkommunisert. Korleis skjedde det? I denne artikkelen peikar eg på to grunnar: J.S. Welhavens definering av verket som folkedikting og måten termen «barokk» har vorte bruka på i norsk litteraturhistoriografi. I denne samanhengen undersøkjer eg resepsjonen av Nordlands Beskrivelse i litteraturhistorier frå dei siste hundre åra. Til slutt vil eg prøve å nærme meg den historiske kommunikasjons-situasjonen for Nordlands Beskrivelse. Her viser eg òg korleis Dass brukar det poetiske språket til å uttrykkje naturhistorisk kunnskap.
Abstract
Nordland’s Description by Petter Dass (also known as Nordland’s Trumpet, written between 1670 and 1700, published in 1739) was perceived as both a work of poetry and natural history by the first readers of the book. But in Norwegian literary history, the status as a work of natural history has been undermined. How did this happen? In this article I point to two reasons: J.S. Welhaven’s definition of the work as folk poetry, and the way in which the term “baroque” has been used in Norwegian literary historiography. To demonstrate this, I examine the reception of Nordland’s Descriptionin literary histories from the last hundred years. Finally, I will try to approach the historical situation of communication for Nordland’s Description. Here I also show how Dassuses poetic language to express natural history knowledge.
Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstku... more Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstkulturar og kompetansemål. Eit pensum i norskfaget basert på klassiske skjønnlitteraere verk er for lengst passé. Denne utviklinga har hatt eit todelt utfall for ein historisk forfattarskap som Petter Dass'. På den eine sida les vi ikkje han lenger som nasjonallitteratur; det kan føre til at nokon heller ikkje ser verdien av å undervise om diktarpresten i skulen. Men på den andre sida fører nye tekstkulturar med seg ei oppmjuking av det tradisjonelle skiljet mellom fag-og skjønnlitteratur. Det har ein heldig effekt: ei gjenoppdaging av den historiske Petter Dass og nye perspektiv på Dass' dikting. I denne artikkelen undersøkjer eg for det fyrste historiske sider ved Petter Dass: Dass som didaktikar og som naturhistorisk forfattar. Deretter undersøkjer eg omtalen av diktarpresten i eit utval nye laereverk for å finne ut om nye sider ved diktarpresten er komne med. Artikkelen viser både heldige og uheldige freistnader på å fornye formidlinga av barokkdiktaren i nyare laereverk.
TVISYN, INNSYN, UTSYN. Nærblikk på A.O. Vinje, 2021
Om vi talar om diktaren Aasmund Olavsson Vinje, kjem vi ikkje utanom den såkalla strofeforma okta... more Om vi talar om diktaren Aasmund Olavsson Vinje, kjem vi ikkje utanom den såkalla strofeforma oktaven. Denne strofeforma har vorte sedd på som den mest høgverdige av alle lyriske former: Ho er kalla «strofenes dronning». Strofeforma ligg til grunn for eit dikt – for å bruke den kongelege metaforen om att – som kan kallast «diktenes dronning» i norsk litteratur: Vinjes «Ved Rundarne» («Ved Rondane» i modernisert form). Diktet er òg kjent under namnet «No ser eg atter slike Fjell og Dalar». Men oktaven har òg vorte kalla ei umoderne, døyande diktform. Den mest kjende oktave-diktaren i norsk poesi etter Vinje er Olav Nygard. Oktaven er den mest frekvente strofeforma i Nygards poesi, og ho går gjennom ein prosess hjå denne poeten som meir eller mindre kan karakteriserast som ei «sundriving» av forma. Korleis dei tolkar denne oktaven er temaet for dette kapittelet. Eg undersøkjer oktaven i høve til det litterære programmet til desse diktarane, hjå Vinje på bakteppe av ein klassisk-romantisk poetikk, hjå Nygard på bakteppe av eit vitalistisk-heroisk litterært program.
Forskinga på Petter Dass har dei seinaste femten åra levert eit nytt syn på diktarpresten i kontr... more Forskinga på Petter Dass har dei seinaste femten åra levert eit nytt syn på diktarpresten i kontrast til tidlegare forsking basert på eit nasjons- og regionsbyggjande program. Men den nye forskinga har ironisk nok òg medført eit innsnevrande syn på Petter Dass. Det har på den eine sida skjedd gjennom ein retorisk metode og på den andre sida gjennom ein klasseorientert lesemåte. Forfattaren viser korleis desse metodane ikkje lukkast med å fange det unike ved Dass’ dikting, som litterær originalitet og eit moderne syn på vitskap. Det gjer han ved å hente innsikter frå nyhistorismen og peike på eit innskrenkande syn på makttilhøve i tidleg nytid ved desse to litterære metodane.
I denne artikkelen viser eg korleis nederlandsk omsetjingspraksis i Noreg vart etablert gjennom v... more I denne artikkelen viser eg korleis nederlandsk omsetjingspraksis i Noreg vart etablert gjennom verksemda til Kåre Langvik-Johannessen (1919–2014), som hadde det einaste professoratet i nederlandsk i Norden. Det fanst omsetjingar frå nederlandsk til norsk før Langvik-Johannessens tid, men mange av dei var via eit tredjespråk. Langvik-Johannessen sette sjølv nederlandske og belgiske forfattarar om til norsk, men tok òg initiativet til store omsetjingsprosjekt som dekte både nederlandsk prosa, drama og poesi, og ulike litterære periodar. Eg viser òg at mange av omsetjarane av nederlandsk til norsk i dag sprang ut av det miljøet som Langvik-Johannessen skapte.
In this article I show how the Dutch translation practice in Norway originated through the activities of Kåre Langvik-Johannessen (1919-2014), who held the only professorship in Dutch in the Scandinavian countries. There were translations from Dutch to Norwegian before the time of Langvik-Johannessen, but many of them were through a third language. Langvik-Johannessen translated Dutch authors into Norwegian himself, but also took the initiative for major translation projects covering Dutch prose, drama and poetry as well as various literary periods. I also show that many of today’s translators from Dutch to Norwegian came from the environment that Langvik-Johannessen created.
In the seventeenth century, the Dutch Republic occupied a central position in the world trade in ... more In the seventeenth century, the Dutch Republic occupied a central position in the world trade in exotica. Exotic goods were not only popular as foodstuffs, medicines, and curiosa, but also as artistic ornaments in Dutch art and literature. The literary representation of exotica in the poetry of drug merchant Jan Six van Chandelier (1620-1695) reveals how these exotic materials did not only promote scienti c curiosity, but also gave rise to moral unease.This article analyses a series of eulogy poems Six wrote to the Royal Entry of King Philip iv and Queen Mariana in Madrid in 1649, where he over-ironizes exotic oil and incense as poetic means to apotheosis.The article shows how these poems are not just meant as criticism on Counter-Reformation Spain, but also served as a means of self- representation, with self-scrutiny as literary strategy. Jan Six articulates criticism both of the literary hype of exotica in the Dutch Republic and of his own identity as drogist-dichter.
Norske litteraturkritikarar har hevda at Olav H. Hauge (1908–1994) tidlegare enn nokon annan omse... more Norske litteraturkritikarar har hevda at Olav H. Hauge (1908–1994) tidlegare enn nokon annan omsetjar skal ha interessert seg for den nye modernistiske kanon. Denne artikkelen argumenterer for at dette biletet baserer seg på myten om Hauge som isolert, men verdsorientert diktarbonde i Ulvik, Hardanger. Artikkelen viser at Hauges praksis var solid forankra i ein serskild nynorsk attdiktingstradisjon. Dette er tydeleg langs tre liner: ei teoretisk, ei språkleg og ei litteratursosiologisk. Av notat i Hauges dagbøker kjem det fram at dei teoretiske og språklege refleksjonane hans om attdiktingskunst er nært knytte til forgjengarar i målrørsla, serleg Henrik Rytter (1877–1950). Den litteratursosiologiske tilknytinga blir tydeleg gjennom arbeidet med antologien Framande dikt frå fire tusen år (1968), som førde Hauge i kontakt med samtidige, meir etablerte attdiktarar og som stimulerte han til vidare attdiktingsarbeid. Artikkelen fokuserer på Hauges attdiktingar frå tysk.
Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstku... more Skulereformer dei seinaste tiåra, som Kunnskapslyftet 2006, har utvida norskfaget med nye tekstkulturar og kompetansemål. Eit pensum i norskfaget basert på klassiske skjønnlitterære verk er for lengst passé. Denne utviklinga har hatt eit todelt utfall på ein historisk forfattarskap som Petter Dass. På den eine sida les vi ikkje han lenger som nasjonallitteratur; det kan føre til at nokon heller ikkje ser verdien av å undervise om diktarpresten i skulen. Men på den andre sida fører nye tekstkulturar med seg ei oppmjuking av det tradisjonelle skiljet mellom fag- og skjønnlitteratur. Det har ein heldig effekt: ei gjenoppdaging av den historiske Petter Dass og nye perspektiv på Dass’ dikting. I denne artikkelen undersøkjer eg for det fyrste historiske sider ved Petter Dass; Dass som didaktikar og som naturhistorisk forfattar. Deretter undersøkjer eg omtalen av diktarpresten i eit utval nye læreverk for å finne ut om nye sider ved diktarpresten er komne med. Artikkelen viser både heldige...
Uploads
hebben.
Abstract
Nordland’s Description by Petter Dass (also known as Nordland’s Trumpet, written between 1670 and 1700, published in 1739) was perceived as both a work of poetry and natural history by the first readers of the book. But in Norwegian literary history, the status as a work of natural history has been undermined. How did this happen? In this article I point to two reasons: J.S. Welhaven’s definition of the work as folk poetry, and the way in which the term “baroque” has been used in Norwegian literary historiography. To demonstrate this, I examine the reception of Nordland’s Descriptionin literary histories from the last hundred years. Finally, I will try to approach the historical situation of communication for Nordland’s Description. Here I also show how Dassuses poetic language to express natural history knowledge.
In this article I show how the Dutch translation practice in Norway originated through the activities of Kåre Langvik-Johannessen (1919-2014), who held the only professorship in Dutch in the Scandinavian countries. There were translations from Dutch to Norwegian before the time of Langvik-Johannessen, but many of them were through a third language. Langvik-Johannessen translated Dutch authors into Norwegian himself, but also took the initiative for major translation projects covering Dutch prose, drama and poetry as well as various literary periods. I also show that many of today’s translators from Dutch to Norwegian came from the environment that Langvik-Johannessen created.
hebben.
Abstract
Nordland’s Description by Petter Dass (also known as Nordland’s Trumpet, written between 1670 and 1700, published in 1739) was perceived as both a work of poetry and natural history by the first readers of the book. But in Norwegian literary history, the status as a work of natural history has been undermined. How did this happen? In this article I point to two reasons: J.S. Welhaven’s definition of the work as folk poetry, and the way in which the term “baroque” has been used in Norwegian literary historiography. To demonstrate this, I examine the reception of Nordland’s Descriptionin literary histories from the last hundred years. Finally, I will try to approach the historical situation of communication for Nordland’s Description. Here I also show how Dassuses poetic language to express natural history knowledge.
In this article I show how the Dutch translation practice in Norway originated through the activities of Kåre Langvik-Johannessen (1919-2014), who held the only professorship in Dutch in the Scandinavian countries. There were translations from Dutch to Norwegian before the time of Langvik-Johannessen, but many of them were through a third language. Langvik-Johannessen translated Dutch authors into Norwegian himself, but also took the initiative for major translation projects covering Dutch prose, drama and poetry as well as various literary periods. I also show that many of today’s translators from Dutch to Norwegian came from the environment that Langvik-Johannessen created.