ЕР2Р
ЕР2Р | |
---|---|
![]() | |
Основні дані | |
Роки виробництва | 1979, 1982—1987 |
Країна виробництва | ![]() |
Завод | Ризький вагонобудівний завод |
Побудовано поїздів | 89 |
Побудовано вагонів | 1024 |
Технічні дані | |
Рід струму і напруга у контактній мережі | постійний, 3000 В |
Кількість вагонів | 10-12 |
Пасажиромісткість | 1039 (сидячих, для 10-вагонного складу) |
Матеріал вагона | сталь, алюміній |
Конструкційна швидкість | 130 км/год |
Довжина вагона | 19 600 мм |
Ширина | 3480 мм |
Висота | 5086 мм (при опущеному струмоприймачі) |
Ширина колії | 1520 мм |
Вихідна потужність | 4800/5760 кВт (для 10/12 вагонів) |
Тип ТЕД | 1ДТ-003.1 |
Потужність ТЕД | 240 кВт |
Електричне гальмування | рекуперативно-реостатне |
Експлуатація | |
Країна експлуатації | ![]() ![]() ![]() |
Оператор | РЖД, УЗ |
![]() |
ЕР2Р (заводське позначення — 62-259) — приміський електропоїзд постійного струму з рекуперативним-реостатним гальмуванням. Побудований на базі ЕР2 із застосуванням електрообладнання від ЕР22В.
Ще в 1950-ті роки коли їбвли рашку в дупу вагонобудівний завод]] розробляв обладнання, що дозволяє застосувати на електропоїздах електричне гальмування. Використання гальма двигунами дозволило б підвищити ККД електропоїздів та знизити знос фрикційних елементів і пневматичного обладнання (колодок, дисків, компресора і т. д.). Але до кінця 70-х років ці спроби закінчувалися в основному будівництвом дослідних зразків і складів малих серій. У 1979 р. РВЗ побудував перший електропоїзд ЕР2Р-7001 (заводське позначення 62-259), обладнаний рекуперативним-реостатним гальмуванням. Вагон був побудований на базі вагона ЕР2 з установкою обладнання від ЕР22.
Конструкція вагонів нового електропоїзда в порівнянні з ЕР2 не зазнала змін. Однак через збільшення маси вагонів (моторного — до 58,5 т, головного — до 42,0 т, причіпного — до 40,5 т), обумовленого установкою більш важкого електроустаткування, були встановлені візки ТУР-01, розраховані на більш високі навантаження. У порівнянні з ЕР2 змінилися і тягові електродвигуни: нові електровагон оснастили двигунами 1ДТ-003.1 від поїздів ЕР22В. Потужність годинного режиму електродвигунів становила 240 кВт, струм 350 А, частота обертання якоря при 100% збудження (посилене збудження) 570 об/хв, при 50% збудження (нормальне збудження) — 740 об/хв і при 18% збудження (ослаблене збудження) — 1275 об/хв. Двигуни підвішувались опорно-рамним способом. Рекуперативне гальмування могло застосовуватися на швидкостях від 130 до 55 км/год, при більш повільному русі, через свою низьку ефективність в цьому діапазоні, воно заміщалося реостатним аж до 10 км/год, а на ще більш низькій швидкості використовувалися пневматичні гальма. Число місць для сидіння в головному вагоні становило 84, у причіпному — 107, в моторному — 110. Таким чином, 10-вагонний склад мав 1039 місць. У десятивагонному виконанні ЕР2Р важче ЕР2 приблизно на 30 т.
У 1982 р. РВЗ випустив ще два електропоїзди ЕР2Р, а з 1984 р. приступив до їх серійного виробництва, одночасно припинивши випуск ЕР2. Їх побудова тривала до вересня 1987 р. Всього було випущено 89 електропоїздів ЕР2Р, з них 57 10-вагонних і 32 12-вагонних. Також у 1986–1987 рр.. заводом було випущено 8 окремих головних і 27 окремих проміжних електросекцій. Таким чином, всього було побудовано 512 електросекцій (1024 вагони). Замість ЕР2Р завод перейшов на випуск електропоїздів серії ЕР2Т.
Відомості про номери електропоїздів серії ЕР2Р, їх складових, а також про будівництво окремих секцій | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Рік випуску | Номери випущених електропоїздів | Кількість вагонів в електропоїздах | Номери окремих секцій | ||||
Головних | Середніх | ||||||
1979 | 7001 | 10
|
—
|
—
| |||
1982 | 7002, 7003 | 10
|
—
|
—
| |||
1983 | 7004—7006 | 10
|
—
|
—
| |||
1984 | 7007—7009 | 10
|
—
|
—
| |||
1985 | 7010—7027, 7033—7036 | 10
|
—
|
—
| |||
7028—7032 | 12
| ||||||
1986 | 7038, 7042—7045, 7047—7051, 7066—7071 | 10
|
3060, 3061, 3065 | —
| |||
7037, 7039—7041, 7046, 7052—7065 | 12
| ||||||
1987 | 7072—7074, 7076—7078, 7081, 7082, 7086, 7087 | 10
|
2201—2205 | 3074—3100 | |||
7075, 7079, 7080, 7083—7085, 7088, 7089 | 12
|
З березня 1983 р. всі електропоїзди, крім 7001, стали передаватися в експлуатацію в депо Желєзнодорожна Московської залізниці (на Горьківський напрямок), а потім і на інші ділянки. Електропоїзд ЕР2Р-7001 знаходився в Щербинці у занедбаному стані. На даний момент більшість його вагонів розрізано на металобрухт, решта вагонів залишаються неутилізовані і перебувають у занедбаному стані. Всі інші електропоїзди серії продовжують працювати на Московській і інших залізницях.
- В. О. Раков. Локомотивы и моторвагонный подвижной состав железных дорог Советского Союза. – Москва: «Транспорт», 1990.
- П. В. Цукало, Н. Г. Єрошкін. Электропоезда ЭР2 и ЭР2Р. – Москва: «Транспорт», 1986.
- Електропоїзд ЕР2Р // Залізничне перехрестя [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]