Eдно време, по времето на комунизъма, когато Иван Гарелов е бил младо и впечатлително журналистче, разделението на света по време на Студената война бEдно време, по времето на комунизъма, когато Иван Гарелов е бил младо и впечатлително журналистче, разделението на света по време на Студената война беше ясно: от едната страна са САЩ и другите що-годе демократични държави, а от другата СССР и другите "социалистически" такива.
Това водеше до понякога смешно иронични външнополитически съюзи, като например подкрепата на САЩ за талибаните защото последните тогава воюваха тогава с нахлулия в Афганистан СССР. В същото време пък, СССР подкрепяше всякакви други ислямски/соц движения, включително воюващите с Израел, понеже Израел е съюзник на САЩ.
В тази идеологическа мешана скара израства като журналист Гарелов, тогава, разбира се, на страната на СССР понеже цялата ни държава беше съветски сателит. Така активисти на Организацията за освобождение на Палестина учат и почиват в България, български журналисти ходят в Палестина да отразяват колко са лоши евреите и колко са добри палестинците. И Гарелов с тях - ходят на море заедно у нас, пийват си на круизни корабчета, ходи им на гости в Палестина. Изобщо, голямо другаруване пада.
Логично, цялото повествование на тоя... бих го нарекъл журналистически пътепис е толкова палестински настроено, че няма накъде повече. Не се надявайте на някаква журналистическа безпристрастност - при условие, че ядеш и пиеш с едната страна, винаги те са добрите, а другите са чужди и лоши.
Без да навлизаме в спорове кои са добрите и кои лошите в територия, в която хората се колят по религиозни причини от няколко хиляди години, "Гнездото на омразата" може да се разглежда като учебник по индиректна пропаганда и показно как се хвали/плюе някой в медийния пейзаж без директно да го хвалиш/плюеш.
Може би смешно е, как когато Израел напада палестинците и им хвърля бомби, Гарелов казва и описва точно това: Израел напада, превзема, убива. Но из текста се срещат доста често изрази като "Израел беше нападнат", "след началото на 6 дневната война" и т.н. индиректни изрази, които Гарелов винаги използва, когато палестинците и другите араби нападат Израел.
Да, в текста на нито едно място не се казва в прав текст, че араби/палестинци по някакъв начин хвърлят ракети/нападат израелците. "Ракети бяха изстреляни", "Войната започна" и т.н. сякаш това са някакви природни бедствия без определен причинител. Може би смешно е, но по-скоро жалкарско.
А най-жалкарския пасаж е как "След започване на 6 дневната война, Израел превзема територии, четири пъти по-големи от неговата собствена" (цитирам по памет). Фактът, че 6-дневната война "започва", когато Египет, Йордания и Сирия едновременно нападат изнанадващо Израел с намерение да го унищожат като държава, изобщо нито е споменат някъде, нито май съществува някъде в съзнанието на Гарелов.
В неговия светоглед хората в Израел са "студени", "странни", непознати. Това са впечатленията на автора от краткото му пребиваване в тази държава. И какво чудно - след като отиваш в непозната държава и сравняваш жителите й, които не познаваш, с други хора, с които ядеш и пиеш по курортите и сте приятели от години...
Нямам думи да опиша тъпотата на жанра "трилър", особено пък на вида трилъри, в които специализира Джеймс Ролинс. Но все пак тази моя липса на думи едвНямам думи да опиша тъпотата на жанра "трилър", особено пък на вида трилъри, в които специализира Джеймс Ролинс. Но все пак тази моя липса на думи едва ли е породена от липса на фантазия и речник, по-големи от липсата на фантазия и речник на авторите на тия книжлета.
Сещате се - типа книжлета, които се продават по гари и аерогари, които мъжете (жените купуват там друг тип "литература") купуват за да убият 2-3 часа докато пътуват и после без угризения да ги хвърлят в кошче за боклук на гарата/аерогарата на местопристигането си.
Сега представете си такава книга, но пълна с разкази, базирани на предишните книги на автора - от които вие естествено си нямате идея, защото не четете такива бози. Няма такава тъпотия просто....more
Нали знаете тоя тип "патриотизъм", по-скоро патриотарство у нас (еле пък Македония), който отрежда на родната страна супер важна роля в световните събНали знаете тоя тип "патриотизъм", по-скоро патриотарство у нас (еле пък Македония), който отрежда на родната страна супер важна роля в световните събития, за която важна роля обаче светът не знае? Как Паганини бил всъщност българин, от рода на хан Паган примерно и други такива глупости. Е, представете си същото, но за Исландия.
Иначе ролята на Исландия на световната историческа сцена, както знаем всички, е по-скоро минимална, да не кажа никаква и авторът трябва да изсмуква изпод ноктите си някакви събития, в които някакви исландци имат някакво непряко, да не кажа по-скоро въображаемо участие.
Сакатите опити за лековат хумор на автора никак не помагат на повествованието и са определено не на място в една опитваща се да бъде популярно-историческа книга, но имам чувството, че тия опити на автора ще са сакати и ненамясто където и да е другаде. Просто толкова си може човекът....more
Изневерявайки на типичния си стил и сюжет, Macronomicon ни представя една по-типична фентъзи-новела, където е извел гърл-пауъра до малко абсурдни висиИзневерявайки на типичния си стил и сюжет, Macronomicon ни представя една по-типична фентъзи-новела, където е извел гърл-пауъра до малко абсурдни висини. Нищо особено, но става за четене....more
Исекаи фентъзи, писано в интернет. Ако всичко не се развиваше тооооолкова баааааааавно можеше и да е интересно, защото авторът очевидно не е тъп и що Исекаи фентъзи, писано в интернет. Ако всичко не се развиваше тооооолкова баааааааавно можеше и да е интересно, защото авторът очевидно не е тъп и що годе може да пише - които две неща изобщо не могат да се кажат за повечето автори в интернет, даже тия на особено популярни и четени книги.
Което пък е тъжно доказателство как грамотността и четенето на книги може би не трябва да е за всеки и че не можеш да направиш един човек по-умен като го стимулираш да почне да чете книги - просто книгите, които той харесва съответстват на ниското ниво на акъла му....more
Имам чувството, че всичко, което докосне този автор се превръща в злато, па макар и понякога само 14 каратово.
Ако погледнем реално, всичките му книги Имам чувството, че всичко, което докосне този автор се превръща в злато, па макар и понякога само 14 каратово.
Ако погледнем реално, всичките му книги са практически едни и същи. Младеж във фентъзи/фантастичен свят по някаква причина има способността да се учи/развива по-бързо от останалите хора и много бързо добива все по-невероятни способности, докато накрая стане невъобразимо могъществен. Също така около него се въртят поне по две секси мадами през цялото повествование, които леко го доминират и ръководят живота му.
Въпреки това обаче, всеки път хилядите и хиляди страници грабват и не пускат до края....more
Още като видях в началото възторжения отзив от Георги Господинов ми стана ясно, че книгата ще е пълна със също толкова безсмислени глупости, каквито тОще като видях в началото възторжения отзив от Георги Господинов ми стана ясно, че книгата ще е пълна със също толкова безсмислени глупости, каквито той пише. Множеството международни награди само затвърдиха предчувствието ми. Не останах разочарован....more
Който си мисли, че по времето на социализма у нас "не е имало престъпност", дълбоко се лъже. Престъпността у нас тогава е била горе долу колкото в остКойто си мисли, че по времето на социализма у нас "не е имало престъпност", дълбоко се лъже. Престъпността у нас тогава е била горе долу колкото в останалите държави от нашата черга - т.е. бая повече от сега.
Борислав Йотов е прокурор и след пенсионирането си вади от старите си записки по различни дела по-интересното, за да го събере в тая тъничка книжка, която може да се намери по антикварните сергии за 1-2 лв.
Наивно и морализаторски написани, все пак разказчетата дават представа за престъпния свят едно време - наистина, няма мутри които надрусани блъскат хора с поршетата си, но има достатъчно количество убийства, проституция и много, много грабежи, кражби и измами....more
Понякога почваш да четеш книга и очакваш някакви неща, защото горе-долу си имаш представа от материята... но изведнъж книгата те хвърля в някакви дълбПонякога почваш да четеш книга и очакваш някакви неща, защото горе-долу си имаш представа от материята... но изведнъж книгата те хвърля в някакви дълбоки води, които дори не си предполагал че съществуват. Направо изгубваш ума и дума и се чудиш къде си попаднал, какво правиш тук и това което четеш реално ли е.
Разбира се, винаги съм смятал, че психотерапията е своево рода празни приказки. Няма по какъв друг начин да се опише практика, в която страдащият се "лекува" чрез разговори в продължение на ... години и даже десетилетия. Често без никаква конкретно подобрение, освен "по-добро разбиране на личните проблеми" и откъде идват. Няма как и другояче да бъде, след като Фройд пренебрегва научния метод при развитието на учението си.
Все пак, мислейки да обогатя знанията си за най-практикуваният в момента модерен метод в психотерапията, наречен Internal Family Systems therapy, с книга, написана от един от най-тачените съвременни психотерапевти, по никакъв начин не очаквах тази книга да бъде посветена на демони и тяхното прогонване.
Не, не се шегувам и не преувеличавам: авторът описва това, което според него са забелязали и са му споделяли под сурдинка хиляди психотерапевти, които иначе не смеят да го кажат публично - че част от тежките психически заболявания на пациентите им, според тях, могат да бъдат обяснени само с вселяване на демони в хората. Не метафорични, а истински демони.
Той не е някой религиозен маниак, даже съвсем напротив, не вярва в бог, но явно вярва в демони и според него ги е срещал и е разговарял с тях, докато пациентите му са били в транс. Разбира се, теорията му предизвиква голямо оживление сред психичноболните, които живеят в интернет и се засилват един друг. Естествено, както и преди с "раздвоението на личността" през 80те, като чуят за нещо екзотично, което обяснява симптомите им, всички умствено нестабилни откачалки веднага се диагностицират с него и започват да се навиват един друг по форуми и дискорди....more