Chotiněves
Chotiněves | |
---|---|
![]() Památkově chráněný dům čp. 36 | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | obec |
Pověřená obec | Úštěk |
Obec s rozšířenou působností | Litoměřice (správní obvod) |
Okres | Litoměřice |
Kraj | Ústecký |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°33′8″ s. š., 14°16′46″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 205 (2024)[1] |
Rozloha | 7,04 km²[2] |
Nadmořská výška | 275 m n. m. |
PSČ | 411 45 |
Počet domů | 99 (2021)[3] |
Počet částí obce | 2 |
Počet k. ú. | 2 |
Počet ZSJ | 2 |
Kontakt | |
Adresa obecního úřadu | Chotiněves 74 411 45 Úštěk ou.chotineves@tiscali.cz |
Starostka | Pavlína Filandrová |
Oficiální web: www | |
![]() | |
![]() ![]() Chotiněves | |
Další údaje | |
Kód obce | 564966 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Obec Chotiněves se nachází v okrese Litoměřice v Ústeckém kraji. Zde bylo registrováno 205[1] obyvatel. Obec je chráněna jako vesnická památková zóna.
Historie
[editovat | editovat zdroj]První písemná zmínka o obci pochází z roku 1323.[4]
Po 2. světové válce bylo na základě Postupimské dohody německé obyvatelstvo z této části Sudet vysídleno. Následovalo vnitrozemské osidlování pohraničí. V roce 1947 bylo do poloprázdné Chotiněvsi repatriováno 17 rodin volyňských Čechů z Českého Boratína.[5][6] Tyto rodiny si už v roce 1947 prosadily založení zdejší evangelické farnosti. Zprvu se bohoslužby konaly v domácnostech, ale farníci usilovali o postavení svého kostela. Po získání povolení došlo dne 10. prosince 1950 k posvěcení základů kostela a 18. listopadu 1951 byl kostel slavnostně otevřen.[7] Na realizaci stavby se podíleli svépomocí všichni farníci. Ti, po nátlaku komunistů, založili a vedli prosperující jednotné zemědělské družstvo Chotiněves. Toto družstvo bylo v roce 1961 sloučeno pod Zemědělské družstvo Liběšice.
Obyvatelstvo
[editovat | editovat zdroj]Při sčítání lidu v roce 1921 zde žilo 365 obyvatel (z toho 169 mužů), z nichž byli čtyři Čechoslováci, 359 Němců a dva cizinci. Kromě dvou evangelíků a jednoho člověka bez vyznání byli římskými katolíky.[8] Podle sčítání lidu z roku 1930 měla vesnice 351 obyvatel: pět Čechoslováků, 345 Němců a jednoho cizince. Až na dva evangelíky a dva lidi bez vyznání se hlásili k římskokatolické církvi.[9]
1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Obyvatelé | 381 | 347 | 381 | 423 | 399 | 365 | 351 | 239 | 246 | 208 | 172 | 148 | 146 | 156 |
Domy | 64 | 64 | 70 | 70 | 72 | 72 | 76 | 84 | 89 | 54 | 51 | 57 | 62 | 64 |
Data z roku 1961 zahrnují i domy místních části Jištěrpy. |
Sbor Českobratrské církve evangelické vznikl v roce 1947 a působí zde dodnes.
Části obce
[editovat | editovat zdroj]- Chotiněves
- Jištěrpy
Pamětihodnosti
[editovat | editovat zdroj]- Sloup se sochou svatého Vavřince
- Kovárna
- Kaple sv. Prokopa
- Evangelický kostel z 20. století, autorem je český architekt Bohumil Bareš. Kostel byl slavnostně otevřen 18. listopadu 1951.[7]
Osobnosti
[editovat | editovat zdroj]- Karl Ungermann (1852–1915), starosta Křešova, poslanec Českého zemského sněmu.[11][12]
- Karel Šerák (1923–2016), válečný veterán, žil zde od roku 1946
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Český statistický úřad: Počet obyvatel v obcích – k 1. 1. 2024. Praha: Český statistický úřad. 17. května 2024. Dostupné online. [cit. 2024-05-19].
- ↑ Český statistický úřad: Malý lexikon obcí České republiky – 2017. Český statistický úřad. 15. prosince 2017. Dostupné online. [cit. 2018-08-28].
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-04-18].
- ↑ a b Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005 (1. díl). Praha: Český statistický úřad, 2006. 760 s. Dostupné online. ISBN 80-250-1310-3. S. 386, 387. Archivováno 15. 12. 2021 na Wayback Machine.
- ↑ Josef Vlk (1932). www.pametnaroda.cz [online]. [cit. 2021-12-16]. Dostupné online.
- ↑ VLK, Josef. Historie českého Boratína. Ústí nad Labem: Forte 293 s., [58] s. obr. příl. s. ISBN 80-238-6214-6.
- ↑ a b Farní sbor Českobratrské církve evangelické CHOTINĚVES s kazatelskou stanicí ÚŠTĚK. chotineves.evangnet.cz [online]. [cit. 2021-12-16]. Dostupné online.
- ↑ Statistický lexikon obcí v Republice Československé. 2. vyd. Svazek I. Čechy. Praha: Státní úřad statistický, 1924. 596 s. S. 201.
- ↑ Statistický lexikon obcí v Republice Československé. Svazek I. Země česká. Praha: Státní úřad statistický, 1934. 614 s. S. 203.
- ↑ Statistický lexikon obcí České republiky 2013. Praha: Český statistický úřad, 2013. 900 s. Dostupné online. ISBN 978-80-250-2394-5. S. 296. Archivováno 17. 4. 2021 na Wayback Machine.
- ↑ Karl Ungermann. Deutsche Zeitung Bohemia. Září 1915, roč. 88, čís. 243, s. 3. Dostupné online.
- ↑ Kalendárium regionálních výročí Ústeckého kraje v roce 2012 [online]. svkul.cz [cit. 2014-01-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-01-04.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Chotiněves na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky
- Chotiněves v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)