В продължение на десетилетия, българската историография погрешно използва текста "Поля от злато и... more В продължение на десетилетия, българската историография погрешно използва текста "Поля от злато и мини за скъпоценни камъни" на арабския историк и пътешественик ал Масуди, за да обясни размера на сражаващите се в битката при Ахелой (917г.) армии. Както вече показах в материал, посветен на това паметно сражение от българската военна история, текстът на ал Масуди не се отнася изобщо към Ахелойското сражение, а касае битка, случила се след 932 г. между печенези и маджари от една страна и византийци и българи от друга. В своя текст, Масуди назовава и мястото на сражението-т.нар. Уаландр ووووو(), често погрешно транскрибирано на български като Валандер. Коя, обаче е тази мистериозна битка и къде всъщност се е състояла тя? Според двете популярни хипотези, извеждащи името на сражението от унгарската дума унондор (и по-късната й форма нандор, която маджарите използват за да назоват българите), битката се е състояла или край Белград (Нандорфехервар-"Бялата крепост на българите") или при Булгарофигон (дн. Бабаески). В следващите редове, ще се абстрахираме от теориите и ще се опитаме на базата само на изворите да предложим смислена локация за сражението. И така, какво пише ал Масуди за Уаландр? "…На своята граница, техните врагове [т.е. византийците] имат голям гръцки град-наречен Уаландр, гъсто населен и мъчнодостъпен поради своето разположение между морето и планините. Това място успявало да издържи на атаките на тюрките, на които трудността на терена и храбростта на гарнизона не давали възможност да нахлуят в Рум [Византия]…Роман, който царува сега, през 322 г. [по Хиджра, 934г. сл.Хр.], като научи какво се случва, изпрати 12,000 конници, новопокръстени, въоръжени с копия по арабски маниер и прибави към тях 50,000 войници от страната Рум [Византия]. Те пристигнаха при Уаландр за осем дни и се разположиха на стан зад града и се приготвиха да се бият с враговете…" Тези два откъса ни дават следната информация за града-трябва е е значително по размери населено място, разположено, между морето и планината, на границите на Византия и разположено на осем дни бърз преход от сборния пункт на византийската армия. Проблемът, когато става дума за Балканите е за кое точно море и коя планина става дума? Реално, това описание може да се отнася както за Егейско море и Стара планина, така и за Адриатическо море и Карпатите. Ако трябва да търсим в по-малки мащаби, може да се отнася до място, разположено между Рило-Родопския масив и Егейско море или между Динарите и Адриатическо море. Нека се опитаме да подходим от гледна точка на изминатото разстояние в рамките на тези 8 дни и на възможния сборен пункт на византийските войски. През средновековието, обичайната скорост на армиите варира между 20 и 30 километра на ден в зависимост от качеството на използваните пътища и естествените препятствия като проходи и реки, които евентуално трябва да се прекосяват. В този смисъл, хипотетично можем да зададем обичайна дневна скорост от 25 километра на ден. В случая, Масуди ни посочва, че Роман бърза да изпрати войските си в помощ на Уаландр, което означава, че разтоянието, изминато за 8 дни вероятно е отнемало повече време при обичайно придвижване на армията. В този смисъл, би било редно да
Колко голяма е средновековната българска армия, 2018
Дебатът за размера на полевите армии в Средновековна България отдавна тормози историографията ни.... more Дебатът за размера на полевите армии в Средновековна България отдавна тормози историографията ни. Срещат се най-различни трактовки, но в някои случаи сме свидетели на твърде безкритично приемане на изворите. Митът за Ахелой е показателен пример за това как системното недоглеждане при ползването на един извор води до трайни, негативни последици що се отнася до развитието на историческата наука. Допълнителен минус на некоректното представяне на данните, води и до сериозно изопачаване на историята ни в съзнанието на цялото общество. В този контекст, задача от първостепенна важност за съвременната българска историопис е да подхожда критично към наличните извори и исторически изследвания и да се стреми да извежда фактологията в коректен и достъпен вид. Именно с тази цел, настоящата статия ще се опита, опирайки се на съществуващите извори и исторически данни, да изгради една по-реалистична и коректна представа за фактическия размер на българските средновековни армии. В следващите редове ще се сблъскате с цифри, които могат да ви се сторят "малки" на фона на общо наложените представи. В действителност, едно по-задълбочено познаване на средновековното военно дело в Европа показва, че армиите в онази епоха съвсем не са били големи (по стандартите на по-късните епохи). всъщност, организирането дори на няколко стотин души е било сериозен логистичен подвиг за повечето държави. В този контекст, размерът на българските средновековни армии продължава да изглежда все така впечатляващ. За да не бъда голословен, прилагам няколко примера от различните етапи на Средновековието, на базата на които да сравните посочените по-долу данни за българската армия. Няколко бележки към размерите на средновековните армии
Битката при Адрианопол през 1205 година променя изцяло баланса на силите на Балканите. България, ... more Битката при Адрианопол през 1205 година променя изцяло баланса на силите на Балканите. България, която до тогава играе по-скоро второстепенна роля, се издига като водещ военен и политически опонент на рицарите от Четвъртия кръстоносен поход (1203-1204). Разгромът на латинците представлява тежък удар за тяхната кауза, но както се оказва, силите на Калоян не са достатъчни за да прекършат наскоро създадената рицарска държава. През 1206 г. и 1207 година, българите неколкократно опустошават Тракия, превземат редица ключови крепости и нанасят няколко поражения на отделни рицарски контингенти. Въпреки това, дори успехът при Русион (1206 г.) не успява да повтори паметната победа при Адрианопол. Латинците вече са далеч по-предпазливи, а и вътрешно политическата криза, предизвикана от борбата за наследяването на Балдуин, кара бароните да са предпазливи и да пестят силите си. През 1207 година българите ненадейно разрешават споровете за латинското наследство-солунският крал Бонифаций Монфератски е убит по време на сблъсък с български части, с което Анри Фландърски окончателно се утвърждава като единствен господар на Латинската империя. Няколко месеца по-късно, Калоян е убит от заговорници, с което борбата между българи и латинци преминава на следващ етап, като начело застават двама нови водачи-Борил и Анри. Племенникът на Калоян използва ловко своите връзки с куманите, за да си осигури властта в Търново. Макар да не успява да ликвидира наследниците на своя чичо Йоан Асен I, Борил все пак става безспорен господар на България, а младите Йоан Асен II и Александър са принудени да напуснат пределите на страната. Въпреки това Борил съвсем не е на висотата на своите чичовци. Властта му веднага е оспорена от останалите аристократи в България и ясно проличава, че единението на младата държава се крепяло най-вече на личността на владетеля, а не толкова на някакви адекватни и добре функциониращи институции или традиции. Обратно, Анри Фландърски
The second edition of De Re Militari’s Journal of conflicts and analysis is now available for dow... more The second edition of De Re Militari’s Journal of conflicts and analysis is now available for download.
In the issue, you can find:
- interviews with analysts Levent Kemal and Kyle Orton on Turkey, SDF, the US and Russia - an important text by Kiril Avramov on Eastern Ukraine and the new Donbas` heroes - an analysis of the pro-Assad forces’ strategy for the siege of rebel settlements - on China’s new policy towards the region, and Africa - and for alliances between terrorist groups and organized crime in Europe.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Our journal for military conflicts for the first time in English (usually we publish in Bulgarian... more Our journal for military conflicts for the first time in English (usually we publish in Bulgarian). In this first issue, we included an interview with Mark Galeotti, analyzes of Russia, Islamic State, Israel, and and the must-read article about the digital mercenaries by Kiril Avramov.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
The last issue of the "Military History" journal. Read about the medieval Bulgarian fleet and mer... more The last issue of the "Military History" journal. Read about the medieval Bulgarian fleet and mercenaries, the end of World War One on the Balkans , Rommel's Africa campaign, the battle of Kharkov (1943), Russia's Wagner PMC and also three film reviews - Dunkirk, 12 strong and The Darkest hour
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
В продължение на десетилетия, българската историография погрешно използва текста "Поля от злато и... more В продължение на десетилетия, българската историография погрешно използва текста "Поля от злато и мини за скъпоценни камъни" на арабския историк и пътешественик ал Масуди, за да обясни размера на сражаващите се в битката при Ахелой (917г.) армии. Както вече показах в материал, посветен на това паметно сражение от българската военна история, текстът на ал Масуди не се отнася изобщо към Ахелойското сражение, а касае битка, случила се след 932 г. между печенези и маджари от една страна и византийци и българи от друга. В своя текст, Масуди назовава и мястото на сражението-т.нар. Уаландр ووووو(), често погрешно транскрибирано на български като Валандер. Коя, обаче е тази мистериозна битка и къде всъщност се е състояла тя? Според двете популярни хипотези, извеждащи името на сражението от унгарската дума унондор (и по-късната й форма нандор, която маджарите използват за да назоват българите), битката се е състояла или край Белград (Нандорфехервар-"Бялата крепост на българите") или при Булгарофигон (дн. Бабаески). В следващите редове, ще се абстрахираме от теориите и ще се опитаме на базата само на изворите да предложим смислена локация за сражението. И така, какво пише ал Масуди за Уаландр? "…На своята граница, техните врагове [т.е. византийците] имат голям гръцки град-наречен Уаландр, гъсто населен и мъчнодостъпен поради своето разположение между морето и планините. Това място успявало да издържи на атаките на тюрките, на които трудността на терена и храбростта на гарнизона не давали възможност да нахлуят в Рум [Византия]…Роман, който царува сега, през 322 г. [по Хиджра, 934г. сл.Хр.], като научи какво се случва, изпрати 12,000 конници, новопокръстени, въоръжени с копия по арабски маниер и прибави към тях 50,000 войници от страната Рум [Византия]. Те пристигнаха при Уаландр за осем дни и се разположиха на стан зад града и се приготвиха да се бият с враговете…" Тези два откъса ни дават следната информация за града-трябва е е значително по размери населено място, разположено, между морето и планината, на границите на Византия и разположено на осем дни бърз преход от сборния пункт на византийската армия. Проблемът, когато става дума за Балканите е за кое точно море и коя планина става дума? Реално, това описание може да се отнася както за Егейско море и Стара планина, така и за Адриатическо море и Карпатите. Ако трябва да търсим в по-малки мащаби, може да се отнася до място, разположено между Рило-Родопския масив и Егейско море или между Динарите и Адриатическо море. Нека се опитаме да подходим от гледна точка на изминатото разстояние в рамките на тези 8 дни и на възможния сборен пункт на византийските войски. През средновековието, обичайната скорост на армиите варира между 20 и 30 километра на ден в зависимост от качеството на използваните пътища и естествените препятствия като проходи и реки, които евентуално трябва да се прекосяват. В този смисъл, хипотетично можем да зададем обичайна дневна скорост от 25 километра на ден. В случая, Масуди ни посочва, че Роман бърза да изпрати войските си в помощ на Уаландр, което означава, че разтоянието, изминато за 8 дни вероятно е отнемало повече време при обичайно придвижване на армията. В този смисъл, би било редно да
Колко голяма е средновековната българска армия, 2018
Дебатът за размера на полевите армии в Средновековна България отдавна тормози историографията ни.... more Дебатът за размера на полевите армии в Средновековна България отдавна тормози историографията ни. Срещат се най-различни трактовки, но в някои случаи сме свидетели на твърде безкритично приемане на изворите. Митът за Ахелой е показателен пример за това как системното недоглеждане при ползването на един извор води до трайни, негативни последици що се отнася до развитието на историческата наука. Допълнителен минус на некоректното представяне на данните, води и до сериозно изопачаване на историята ни в съзнанието на цялото общество. В този контекст, задача от първостепенна важност за съвременната българска историопис е да подхожда критично към наличните извори и исторически изследвания и да се стреми да извежда фактологията в коректен и достъпен вид. Именно с тази цел, настоящата статия ще се опита, опирайки се на съществуващите извори и исторически данни, да изгради една по-реалистична и коректна представа за фактическия размер на българските средновековни армии. В следващите редове ще се сблъскате с цифри, които могат да ви се сторят "малки" на фона на общо наложените представи. В действителност, едно по-задълбочено познаване на средновековното военно дело в Европа показва, че армиите в онази епоха съвсем не са били големи (по стандартите на по-късните епохи). всъщност, организирането дори на няколко стотин души е било сериозен логистичен подвиг за повечето държави. В този контекст, размерът на българските средновековни армии продължава да изглежда все така впечатляващ. За да не бъда голословен, прилагам няколко примера от различните етапи на Средновековието, на базата на които да сравните посочените по-долу данни за българската армия. Няколко бележки към размерите на средновековните армии
Битката при Адрианопол през 1205 година променя изцяло баланса на силите на Балканите. България, ... more Битката при Адрианопол през 1205 година променя изцяло баланса на силите на Балканите. България, която до тогава играе по-скоро второстепенна роля, се издига като водещ военен и политически опонент на рицарите от Четвъртия кръстоносен поход (1203-1204). Разгромът на латинците представлява тежък удар за тяхната кауза, но както се оказва, силите на Калоян не са достатъчни за да прекършат наскоро създадената рицарска държава. През 1206 г. и 1207 година, българите неколкократно опустошават Тракия, превземат редица ключови крепости и нанасят няколко поражения на отделни рицарски контингенти. Въпреки това, дори успехът при Русион (1206 г.) не успява да повтори паметната победа при Адрианопол. Латинците вече са далеч по-предпазливи, а и вътрешно политическата криза, предизвикана от борбата за наследяването на Балдуин, кара бароните да са предпазливи и да пестят силите си. През 1207 година българите ненадейно разрешават споровете за латинското наследство-солунският крал Бонифаций Монфератски е убит по време на сблъсък с български части, с което Анри Фландърски окончателно се утвърждава като единствен господар на Латинската империя. Няколко месеца по-късно, Калоян е убит от заговорници, с което борбата между българи и латинци преминава на следващ етап, като начело застават двама нови водачи-Борил и Анри. Племенникът на Калоян използва ловко своите връзки с куманите, за да си осигури властта в Търново. Макар да не успява да ликвидира наследниците на своя чичо Йоан Асен I, Борил все пак става безспорен господар на България, а младите Йоан Асен II и Александър са принудени да напуснат пределите на страната. Въпреки това Борил съвсем не е на висотата на своите чичовци. Властта му веднага е оспорена от останалите аристократи в България и ясно проличава, че единението на младата държава се крепяло най-вече на личността на владетеля, а не толкова на някакви адекватни и добре функциониращи институции или традиции. Обратно, Анри Фландърски
The second edition of De Re Militari’s Journal of conflicts and analysis is now available for dow... more The second edition of De Re Militari’s Journal of conflicts and analysis is now available for download.
In the issue, you can find:
- interviews with analysts Levent Kemal and Kyle Orton on Turkey, SDF, the US and Russia - an important text by Kiril Avramov on Eastern Ukraine and the new Donbas` heroes - an analysis of the pro-Assad forces’ strategy for the siege of rebel settlements - on China’s new policy towards the region, and Africa - and for alliances between terrorist groups and organized crime in Europe.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Our journal for military conflicts for the first time in English (usually we publish in Bulgarian... more Our journal for military conflicts for the first time in English (usually we publish in Bulgarian). In this first issue, we included an interview with Mark Galeotti, analyzes of Russia, Islamic State, Israel, and and the must-read article about the digital mercenaries by Kiril Avramov.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
The last issue of the "Military History" journal. Read about the medieval Bulgarian fleet and mer... more The last issue of the "Military History" journal. Read about the medieval Bulgarian fleet and mercenaries, the end of World War One on the Balkans , Rommel's Africa campaign, the battle of Kharkov (1943), Russia's Wagner PMC and also three film reviews - Dunkirk, 12 strong and The Darkest hour
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the curre... more Bulgarian weekly journal for the conflicts in the Levant and Maghreb, including maps of the current situation.
Uploads
In the issue, you can find:
- interviews with analysts Levent Kemal and Kyle Orton on Turkey, SDF, the US and Russia
- an important text by Kiril Avramov on Eastern Ukraine and the new Donbas` heroes
- an analysis of the pro-Assad forces’ strategy for the siege of rebel settlements
- on China’s new policy towards the region, and Africa
- and for alliances between terrorist groups and organized crime in Europe.
In the issue, you can find:
- interviews with analysts Levent Kemal and Kyle Orton on Turkey, SDF, the US and Russia
- an important text by Kiril Avramov on Eastern Ukraine and the new Donbas` heroes
- an analysis of the pro-Assad forces’ strategy for the siege of rebel settlements
- on China’s new policy towards the region, and Africa
- and for alliances between terrorist groups and organized crime in Europe.