Pugh Rogefeldt
Pugh Rogefeldt | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Anders Sture Torbjörn Rogefeldt 2. mars 1947[1] ![]() Västerås[2] | ||
Død | 1. mai 2023[3]![]() Othem District[4] | ||
Beskjeftigelse | Musiker, sanger og låtskriver, komponist, plateartist ![]() | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Medlem av | Rainrock Grymlings | ||
Utmerkelser | Cornelis Vreeswijk-stipendet (2019) Swedish Music Hall of Fame (2020)[5] | ||
Musikalsk karriere | |||
Pseudonym | Pugh Rogefeldt | ||
Sjanger | Rock | ||
Aktive år | 1968– | ||
Nettsted | https://pugh.nu/ | ||
IMDb | IMDb | ||
Anders Sture Torbjörn «Pugh» Rogefeldt (1947–2023) var en svensk låtskriver, gitarist og sanger.
Pugh Rogefeldt, kjent som bare «Pugh», startet sin karriere i slutten av 1960-årene. I 1970-årene hadde han en rekke store hits i Sverige med sin helt egen type musikk, som vel kan sies å være en blanding av rock, progrock og flere andre musikkstiler. Han var banebrytende hva gjelder å bruke det svenske språket. Ikke bare brukte han svensk, han brukte det også på en måte som ikke hadde vært gjort tidligere i moderne svensk rockemusikk. Seinere gikk han over til mer «vanlig» rock and roll og i 1980-årene bremset karrieren opp litt for så å stige til nye høyder i 1990-årene, da sammen med medlemmene i gruppa Grymlings.[6]
«Pugh» fortsatte å gi ut noen plater i 1990-årene og 2000-årene. Han avholdte også en del konserter, ga ut noen samlealbum og hadde ulike samarbeidsprosjekter med andre musikere i Sverige.[6]
Starten
[rediger | rediger kilde]Rogefeldt ble født den 2. mars 1947 i Västerås, som ligger cirka 10 mil vest for Stockholm i Sverige. Som barn sang han i kor og spilte blues i et hobbyband. Han begynte å skrive sanger og 1968 slapp han singelen «Haru vart på cirkus». Pugh sendte demoer til en rekke plateselskap og når han endelig fikk svar, fra Metronome, hadde han allerede begynt militærtjenesten. Han stakk av for å gå i studio, noe han seinere måtte betale med tre måneder i fengsel.[6]
Albumet Ja, dä ä dä ble spilt inn 1969. På platen hadde han med den kjente gitaristen Georg Wadenius, kalt «Jojje», og på trommer Janne Karlsson, kalt «Loffe». Loffe kom fra gruppa Hansson och Karlsson. På platen kan man finne blant annet låtene «Här kommer natten» og «Små lätta moln». Platen ble en kommersiell suksess og fikk svensk Grammis. Neste album, Pugish, kom 1970, med singelen «Föräldralåten». Platen inneholdt den samme type rock og var influert av mange ulike stilarter, jazz, folkemusikk, bluesrock, pop og det var til og med elementer fra barnemusikk på platen.[6]
Så kom albumet Hollywood i 1972, men det var uten Karlsson og Wadenius. På denne platen hadde han med flere andre kjente svenske musikere, blant annet Jan Bandel på trommer, Göran Lagerberg på bass og Lasse Wellander og Kenny Håkansson på gitar. Denne platen inneholder flere av hans mest kjente sanger så som «Jag är en liten pojk», «Jag har en guldgruva», «Visan om Bo» og «Nationalsång». På det neste albumet, Pugh on the Rocks, som kom 1973, hadde han med blant annet Peps Persson, gitaristen Janne Schaffer og Janne Lucas Persson, som alle var etablerte svenske musikere. Av låtene på albumet kan nevnes «Långsamma timmar» og «Bä, bä, vita lamm». På Pugh on the Rocks tolker Pugh et flertall kjente melodier som andre har skrevet, blant annet Chuck Berry.[trenger referanse]
Storhetsperioden
[rediger | rediger kilde]I 1974 ble bandet Rainrock grunnlagt. Et av de andre medlemmene var hans bror Ingemar Rogefeldt. Deretter fulgte en meget suksessrik periode for Pugh. Først kom albumet Bolla och rulla i 1974, med blant annet låtene «Hog farm», «Silver-Lona» og «Dinga linga Lena». I 1975 kom hans kanskje mest populære utgivelse, nemlig konsertalbumet Ett steg till. Dobbel-LP-en, med 17 låter, inneholdt både eldre og nye låter. Av de nye kan nevnes «Vandrar i ett regn».[trenger referanse]
Med gruppa Rainrock hadde han utviklet et litt hardere sound enn tidligere, men i 1977 utga han en ny plate hvor han hadde byttet ut bandet og også forandret stil til mer country og rhythm and blues. På platen, som heter Bamalamas, hadde han denne gang med blant annet Wadenius, Björn J:son Lindh og Marie Bergman. I 1978 stilte han opp i den svenske Melodifestivalen med melodien «Nattmara».[6]
Ny fremgangsperiode
[rediger | rediger kilde]I 1978 ga han også ut albumet Attityder. Han fortsatte og gi ut album i 1980-årene, men ikke med samme suksess som tidligere. I 1990 dannet han gruppa Grymlings, sammen med Göran Lagerberg, Michael Rickfors og Magnus Lindberg. Deres første album, Grymlings, som kom samme år, ble en enorm suksess. Den største hiten på platen var «Mitt bästa för dig», av Pugh, men også «Där gullvivan blommar», av Pugh og Rickfors, ble en hit.[trenger referanse]
I 1991 slapp Pugh et nytt soloalbum, Människors hantverk, og 1992 kom andre albumet med Grymlings, Grymlings II. Denne platen solgte også brukbart og ga Pugh mulighet å ta litt pause fra rampelyset og flytte ut på landsbygda. Først 1999 kom han tilbake med et nytt album, Maraton, som høstet bra kritikker. Samme år sang han også en duett med rapperen Petter på hans album Bananrepubliken.[6]
I 2000-årene ga han ut flere samlealbum og et par nye album, blant annet platen Vinn hjärta vinn i 2006, hvor han igjen hadde med seg Wadenius og Karlsson. Han gikk her tilbake til det rocksoundet som han hadde på de tidligste platene. I 2000-årene spilte han også en del konserter og var med på TV. Pugh fikk fire barn, og bodde fra 1987 i Lokrume på Gotland.[trenger referanse]
I desember 2021 meddelte Rogefeldt at han avsluttet musikkarrieren ettersom han hadde fått nervesykdommen Kortikobasal degenerasjon.[7]
Privatliv
[rediger | rediger kilde]Rogefeldt var fra 1987 bosatt i Lokrume på Gotland. Han fikk fire barn. Pugh Rogefeldt døde 1. mai 2023 i Slite.
Diskografi
[rediger | rediger kilde]Studioalbum
[rediger | rediger kilde]- Ja, dä ä dä (1969)
- Pughish (1970)
- Hollywood (1972)
- Pugh on the Rocks (1973)
- Bolla och rulla (1974)
- Bamalama (1977)
- Attityder (1978)
- Het (1981)
- Face (1983)
- Hammarhjärta (1985)
- Pugh Rogefeldt (1986)
- Människors hantverk (1991)
- Maraton (1999)
- Opluggad Pugh (2005)
- Vinn hjärta vinn (2008)
Samlingsalbum
[rediger | rediger kilde]- Pugh 1968–1978 (1978)
- Pugh's klassiker (1989)
- Aftonfalken (1991)
- Bilder (1993)
- 22 (1994)
- Guldkorn (2000)
- Pughs bästa (2003)
- Pugh (2003)
- Guldgruvan – kuriosa 1968–2002 (2004)
- Klassiker (2005)
- Dä va då dä (2012)
Livealbum
[rediger | rediger kilde]- Ett steg till (1975)
EP
[rediger | rediger kilde]- Tolkningarna (2013)
Singler
[rediger | rediger kilde]- «Haru vart på cirkus» (1968)
- «Här kommer natten» (1969)
- «Föräldralåten» (1970)
- «En gång tog jag tåget bort» (1972)
- «Slavsång» (1972)
- «Dinga linga Lena» (1974)
- «Nattmara» (1978)
- «Solenergi» (1978)
- «Stockholm» (1981)
- «Tuggummit» (1981)
- «Pop o twist» (1982)
- «Två lika är ett» (1986)
- «En ny rebell i byn» (1989)
- «Snart kommer det en vind» (1990)
- «Ingenting för ingenting» (1991)
- «Bröllopsklockor» (1991)
- «Det är aldrig för sent» (1992)
- «Fasta klippa» (2022)
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ www.universalmusic.fr[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 17. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.dn.se[Hentet fra Wikidata]
- ^ Ratsit, www.ratsit.se, besøkt 1. mai 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Se 2020 års invalda», utgitt 20. april 2020, besøkt 20. juni 2020[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c d e f «Allmusic - Pugh». Arkivert fra originalen 14. oktober 2017. Besøkt 14. oktober 2017.
- ^ Pugh Rogefeldt är död – blev 76 år
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (sv) Offisielt nettsted
- (en) Pugh Rogefeldt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Pugh Rogefeldt på Internet Movie Database
- (no) Pugh Rogefeldt hos Sceneweb
- (en) Pugh Rogefeldt hos The Movie Database
- (en) Pugh Rogefeldt på Apple Music
- (en) Pugh Rogefeldt på Discogs
- (en) Pugh Rogefeldt på MusicBrainz
- (en) Pugh Rogefeldt på Spotify
- (en) Pugh Rogefeldt på Songkick
- (en) Pugh Rogefeldt på Last.fm
- (en) Pugh Rogefeldt på Genius — sangtekster
- (en) Pugh Rogefeldt på AllMusic