Miranda (luna)
![]() Miranda, kot ga je fotografiral Voyager 2 | |
Odkritje | |
---|---|
Odkritelj | Gerard Peter Kuiper |
Datum odkritja | 1948 |
Značilnosti tira | |
129,390 km | |
Srednji polmer orbite | 235.8 km (0.03697 Zemljinega) |
Izsrednost | 0.0013 |
1.413479 d | |
Naklon tira | 4.232° (glede na Uranov ekvator) |
Obkroža | Uran |
Fizikalne značilnosti | |
Srednji polmer | 235.8 km (0.03697 Zemljinega) |
700,000 km² | |
Prostornina | 54,835,000 km³ |
Masa | 6.59×10 19kg (1.103×10 Zemljine) −5 |
Srednja gostota | 1.20 g/cm³ |
0.079 m/s2 | |
0.19 km/s, | |
sinhrono | |
Albedo | 0.32 |
Temperatura | ~59 K |
Miranda je enajsta od Uranovih znanih satelitov. Miranda je najbližja Uranu od njegovih velikih lun. Odkril jo je Kuiper leta 1948.
Miranda je bila hčerka čarovnika Prospera v Shakespearjevem The Tempest.
Miranda je sestavljena približno iz polovice ledu in polovice kamnitega materiala. Mirandino površje je prepredeno z zelo krateriziranim terenom z brazdami, dolinami in stenami (ena je visoka več kot 5 kilometrov).
Voyager 2 je bil prisiljen leteti blizu Urana, da bi dobil ustrezen pospešek za pot na Neptun in zaradi skoraj pravokotnega položaja Uranovega sistema na ekliptiko je bila samo Miranda dovolj blizu. Voyager 2 je šel zelo blizu Mirande in ker je osvetljenost Sonca tam zelo šibka (oddaljenost od Sonca je skoraj 3 milijarde km), so uvedli posebne ukrepe, da bi preprečili zabrisanost slik. To so naredili tako, da so med slikanjem obračali plovilo, da bi zmanjšali učinke premikanja na slikah. Slike imajo zato najboljšo ločljivost celotne odprave Voyager 2.
Zunanje povezave
[uredi | uredi kodo]- Miranda na The
Nine8 Planets - Miranda na Nasini spletni strani Arhivirano 2015-10-16 na Wayback Machine.