Acta Siculica 2011, 687–698
Vajda András
A szAkrális ter(ek) íráshAsználAtA sáromberkén
A falusi települési térstruktúrában a templom (és
a templomkert) mint komplex funkciókkal rendelkező térszerkezeti elem a közösség kollektív identitását, valláserkölcsét, gazdasági aspirációit, nemzeti
érzelmeit kifejező szimbolikus cselekvések, tárgyak
és iratok/feliratok gyűjtőmedencéje. Assmann a kései egyiptomi kultúra bemutatása kapcsán mondja,
hogy a templom volt az írásosan és textuálisan megtámogatott rituális koherencia szilárd burka, ezen
alapult a kultúra folytonossága.1
A templom ősidők óta a települések térbeli tagolásának legfontosabb eleme, kiindulópontja. „A templom – írja Fehérvári Marcell – központi elhelyezkedésébe számos mitikus képzet sűrűsödött: úgy vélték,
hogy a földet és mennyet összekötő világtengely
a templomon halad át, azaz összekötő kapocs az emberi világ és az isten között.”2 A templomnak a keresztény tanok szerint égi modellje, transzcendentális
előképe van. Éppen ezért a templom – mondja Mircea Eliade – kozmológiai szent hely, mely a világot
minduntalan megszenteli, mert azt egyszerre átfogja
és képviseli.3 Mivel a templom a világ képe, időbeli szimbolizmust is tartalmaz. Egy tér-időbeli látótérben a kettő metszéspontját képezi.4 „A templom
– írja ennek kapcsán Keszeg Vilmos – a horizontális
térben központi, centrális, paradigmatikus helyet
foglal el. [...] A körülötte, a közelében, az altemplomban lévő temetkezések révén pedig a lineáris idő
és az időtlenség találkozáspontja.”5
Vidéki környezetben a templom, mint a település legmagasabb épülete, messze kimagaslik a többi
épület közül, és ahogy a településtől egyre távolodunk, a templomtorony képezi az egyetlen olyan
emberi kéz alkotta jelet, amely a település létére utal.
A templom(torony) tehát „térbeli felkiáltójel”, „fó-
kuszpont”, és mint ilyen, a tértagolás szempontjából
fontos koordináló és orientáló szerepe van. Olyan
csomópont, melynek szerepe túllépi a templomkert és a vallás határait, maga köré szervezve az egész
társasági és közösségi életet.6 Falusi környezetben
a templom környéke egyet jelent a főtérrel.
A templom a hatalom (térbeli) koncentrációja,
a város az ország kicsinyített mása, a maga sokrétű
funkcióiból és építészeti sajátosságaiból (adottságaiból) adódóan olyan kiemelt emlékezési alakzat, mely
nem csupán a vallás és a hit, hanem a hitet megtartó és
betartó, a hívők közösségét oltalmazó személy jelenvalóságát és állandóságát is reprezentálni hivatott. Ilyen
összefüggésben a templom belsejében és a templomkertben található szövegek, feliratok egyszerre teológiai-morális és politikai funkcióval is rendelkeznek.
Sáromberke területén három felekezet temploma
található. Kettő közülük (a református és a római katolikus) a települést észak–dél irányban átszelő 15-ös
országút mentén, a lakóházak közé ékelve található,
a harmadik (az ortodox) pedig a falutól keletre, az Erdőszengyel felé vezető út mentén épült. E három templom közül a református épült a legkorábban (1785ben)7, minden valószínűség szerint a település korábbi
temploma helyén. Építtetője a könyvtáralapító gróf
Teleki Sámuel és felesége, Iktári Bethlen Zsuzsánna.
A település római katolikus temploma – szintén
a Teleki család támogatásával – jóval később, a 20.
század elején (1905-ben) épült neoromán stílusban,
a település keleti szélétől nem messze, az úgynevezett
Alszegen. A helyválasztás, valamint az építés kései volta egyaránt helyi társadalmi valóságból eredeztethető.
A település római katolikus felekezethez tartozó lakossága nem túl népes, és ez is viszonylag későn telepedett meg Sáromberkén.8 Elsősorban a Székelyföldről
ASSMAnn, Jan 1999, 174.
FEhÉrVárI Marcell 2002, 17.
3
ElIAdE, Mircea 1998, 21, Uő. 1999, 53.
4
ElIAdE, Mircea 1999, 66–67.
5
KESZEg Vilmos 2006, 89.
6
FEhÉrVárI Marcell 2002, 17. A templom helyi társadalmi
funkcióiról lásd MUMFOrd, lewis 1985, 289.
7
Valójában a kérdés ennél sokkal bonyolultabb. recens építéstörténeti kutatások kimutatták, hogy a templom homlokzatán
szereplő évszám nem a templom befejezésének, csupán a mész-
kőből faragott emléktábla elkészítésének évét jelöli. A templom
1790 őszére vált használhatóvá, de a födém téglaboltozatának
elkészítése például csak az évtized második felére készült el. részletesen lásd OrBán János 2005.
8
Az 1850-es népszámlálási adatok szerint a településnek nincs
római katolikus lakossága, s számuk a továbbiakban sem jelentős: 1857-ben 32, 1869-ben 55, 1880-ben 60, 1890-ben 60,
1900-ban 87, 1910-ben 85, 1930-ban 95, 1941-ben 111, 1992ben 218 római katolikus személy szerepel.
1
2
687
VAJdA András
betelepedett és többnyire a Teleki család gazdaságánál munkát vállalt székely családokról van szó, akik
a falu alsó végében, az országút mentén állapodtak
meg,9 érthető tehát, hogy templomukat is a település
ezen részébe építették fel.
Az ortodox templom épülete az 1993-ban alapított, a maroshévízi Szent Illés rendházhoz tartozó
kolostor udvarán áll, és a kolostor többi épületével
együtt az 1990-es években kezdték építeni. Bár a település ortodox vallású lakossága elenyésző, a kolostor
viszonylagosan nagy látogatottságnak örvend: az ortodox vallásúak mellett más felekezetűek is gyakran
felkeresik Maros megye teljes területéről. Ez a népszerűség elsősorban a kolostorban szolgáló papok által
végzett mágikus cselekvések, rontás- vagy bajelhárító
és konliktuskezelő tevékenységnek köszönhető.
Mindenek ellenére sem az ortodox kolostor, sem
a római katolikus templom nem képes a falu textúráján vagy legalább a mentális térképén belül olyan teret
(központot, csomópontot) kialakítani, mint amilyent
a református templom teremt. Ez egyrészt az ezekhez
a felekezetekhez tartozó lakosság alacsony számával,
másrészt az épületek periférikus elhelyezkedésével,
nem utolsó sorban pedig az említett egyházak és a helyi gazdasági – később politikai – élet szervezésében
betöltött szerepének hiányával magyarázható.
A ma látható sáromberki református templomról a 20. század folyamán több hosszabb-rövidebb
(le)írás készült, ezek közül néhány nyomtatásban is
megjelent. Mózes András egyháztörténész, teológia
professzor 1940-ben kezdte el a településre vonatkozó
történeti adatok összegyűjtését. Kitartó kutatómunkája eredményeként megközelítőleg nyolcszáz oldal
terjedelmű, írógépelt kézirat készült el. Az összegyűjtött anyagot a szerző négy kötetbe rendszerezte, a református egyház és templom történetéhez kapcsolódó anyagot a harmadik kötetbe szerkesztette.11 Ez
utóbbi hét részre tagolódik,12 a ma is álló református
templommal kapcsolatos levéltári adatok bemutatása-rendszerezése a harmadik részben található. A re-
formátus templom nyomtatásban is megjelent bemutatását ezt követően nagy géza, Sáromberke egykori
lelkipásztora végezte el az 1994-ben, a falu első írásos
említésének 675. évfordulója alkalmából kiadott falumonográia számára. nagy géza – elődjéhez hasonlóan – az egyházközség levéltárában fellelhető és
részben már ismert adatokra támaszkodva írta meg
összefoglalóját. A templom építéstörténetének vázlata és rövid műszaki leírása mellett kitért a templomi
ülésrend, a templomi berendezések (szószék, úrasztala, orgona, nagy- és kisharang), valamint a templomban található emléktáblák és emlékkövek rövid
bemutatására is.13 A templom építéstörténetének, az
épületnek a szakszerű leírását, valamint az ide kapcsolódó levéltári adatok széleskörű feltárását 2005ben Orbán János ilyen előzmények után készítette
el. Tanulmányának további érdeme, hogy számos, az
építés egyes fázisainak idejére és az építők személyére
vonatkozó pontatlanságot, félreértést korrigált.14
A település közepén, az úgynevezett Középszegen található egyhajós klasszicizáló barokk templom
a maga 32,5 méter összmagasságával a település legmagasabb épülete: a toronytest messze kimagaslik
a település házainak sorából és a nemcsak a falu, de
a hozzá tartozó határ bármely pontjáról is jól látható,
harangjainak hangja a település határának legmeszszibb pontjaira is elhallatszik. A modern idő mindenható szimbólumát, a toronyórát15 1918-ban Vay
Sándorné patrónusi adományából szerelték fel.16
A szó szoros értelmében vett templomkert nem
tartozik hozzá. Az épület jobb oldalán, annak tőszomszédságában található az 1913-ban, Csiszár lajos tervei alapján épült igényes kivitelezésű parókia,
a bal oldalán pedig az 1824-ből fennmaradt egykori
felekezeti iskola épülete található. A felekezeti iskola
épülete – egy fedél alatt – a tanterem mellett az iskolamester lakását is magába foglalta. Az épület 2003
óta a helység néprajzi-falutörténeti múzeumának ad
otthont. Mindhárom épület a Teleki család támogató
adományai révén, az uradalom felügyelete alatt épült,
ugyanakkor a három épület együtt hosszú időn át
nem csupán a település szellemi, de a gazdasági-adminisztratív központját is jelentette, s ez utóbbi funk-
A 20. század második felében ez némileg megváltozott. A falu
északi részében található, egykor az uradalomhoz tartozó területeket (az almáskert, a lovarda stb.) a helyi tanács felparcellázta,
és a katolikus családok egy része itt kapott házhelyet és váltott
ki engedélyt családi ház építésére. A faluközponttól sok esetben
távol eső házaikat pedig lebontották, néhányat pedig cigány családok vásároltak meg.
10
levéltári forrásokból tudjuk, hogy a településnek a 14. században adózó plébánosa – s feltehetően temploma is – volt, valamint azt is, hogy a ma is meglévő templom a régi helyére épült.
OrBán János 2005. Ebből néhányan (pl. MóZES András é.
n. III, nAgy géza 1994) azt a következtetést vonták le, hogy
a ma is létező templom a település harmadik temploma.
11
MóZES András é. n. III.
12
Az első Sáromberke község és a vallás, a második A református
egyház, a harmadik A sáromberki lelkészek élete és munkássága,
a negyedik A sáromberki iskolázás, az ötödik A sáromberki református egyház elsőemberei, a hatodik A református egyház életének
és munkájának anyagi feltételei és végül a hetedik A sáromberki
református gyülekezet lelkiélete 1840–1940 címet viseli.
13
nAgy géza 1994, különös tekintettel a 104–114. oldalakon.
14
OrBán János 2005.
15
A toronyóra szerepéről lásd MUMFOrd, lewis 1934, 12–18.
16
OrBán János 2005, 189.
1. A református templom és környezete
9
688
A szakrális ter(ek) íráshasználata Sáromberkén
ció sok szempontból ma is ezekhez az épületekhez és
az épületekben zajló tevékenységekhez kapcsolódik.
Szoros összetartozásukat, térszervező erejüket tehát
egyrészt a támogatást nyújtó Teleki család, másrészt
a működésüket felügyelő református eklézsia biztosította, biztosítja. „Ez a templom – írja nagy géza
református lelkipásztor –, mint a falu »nyele«, erős
kötésekkel kapcsolódik a kastélyhoz. nem sajátságos és nem egyedülálló jelenség. Egyik esztendőben
a templom padlásán ugyanolyan címeres-koronás jegyű téglát találtunk, mint amilyennel a marosvásárhelyi Teleki-téka egyik részének padlózata van kirakva. A falak, a kegyszerek, az emléktáblák mind-mind
a Teleki család védő és fenntartó kezeire mutatnak.
Úgy is mondhatnánk, hogy »kéz a kézben«, mindig
is az adott kor történelmi determináltságában.”17 Egy
másik helyen pedig: „templom, parókia, iskola. Mint
két szárnyát kitartómadár, amely száll a történelem
felhői alatt, száll a légben, az ég fele tart, de egy pillanatig sem veszi le tekintetét arról a földről, mely
hazája. [...] A régiek azt mondták, hogy a templom
a falu nyele s e körül ott őrködik két ember, akire
nagyon sok bízatott: a pap s a mester. A parókia és
az iskola.”18
A három épület és a hozzájuk tartozó elkerített
terület nem csak a falu terében, hanem a kollektív
memóriában is szoros egységet alkot. Főleg a kisebbségi sorba taszítást követően ez a hely képezte
a nemzeti identitás megőrzésének és kinyilvánításának, valamint a nemzeti múlt emlékezetben tartásának legfontosabb színterét. A román hatalom alatt
a vallásos ünnepek alkalmával rendezett ünnepségek
(versmondás, betlehemes- és pásztor játék) mellett
a március 15-e vagy az I–II. világháború hősi halottainak emlékére szervezett események is a templom
falai mögé vonultak vissza a nyilvánosság és az államhatalom intézményiek szeme elől, és ez a szokás az
1989-es változásokat követően is tovább élt.
A régi temető kidöntött 31 fejfáját, melyek közül néhányon az írás is egészen jól olvasható volt,
az 1980-as évek elején az akkori lelkipásztor szintén
a templomkertbe, a templom északi falának tövébe
helyezte el, pontosabban állította ki, azzal a céllal,
hogy megóvja őket az ártó kezektől, de egyúttal láthatóvá is tegye a hívek, illetve a településre látogatók
számára.19
A templom körül található kerítés védő-elrejtő
funkciója az 1989-es eseményeket követő időszakban
is megmaradt. A falu első írásos említésének 675. évfordulója alkalmával, a templomépítő és könyvtár-
alapító gróf Teleki Sámuel emlékére készített mellszobor szintén a templomkertben, annak oltalmában
került felállításra 1994-ben.
2007-ben a parókia és a templom előtt húzódó
kerítést felújították, a kaput elbontották és helyére
egy nyárádmenti fafaragótól rendelt székelykaput
állítottak. Ez volt az utolsó olyan építmény, mely
a hely szimbolikáját, nemzeti, vallási és morális üzenetét újabb elemekkel bővítette.
A templom köré szerveződő tér tagolásának szempontjából említést érdemel a templom előtt található hárs és a két vadgesztenyefa, melyeket az 1896-os
millenniumi ünnepség alkalmával ültettek el a település iataljai a helyi tanerők vezetésével. Ezek olyan
utcabútorok, melyek nem vizuális egyediségük, sokkal inkább sajátos funkciójuk, szimbolikus jelentéseik révén emelkednek ki a környezetükből. Mivel
a nemzeti múlt részét képezik, szigniikáns pontként
szerepet játszanak a hely meghatározásában és az időben, a nemzet idejében való tájékozódásban.
nAgy géza 1994, 104.
részlet. Elhangzott 2003. augusztus 30-án a helyi néprajzifalutörténeti múzeum megnyitóján.
19
nagy géza nyugalmazott lelkipásztor szóbeli közlése (2001).
20
17
18
2. írott szövegek a református templomban
és környékén
Az első, még a templom megépülését megelőzően
elhelyezet felirat a templom északnyugati sarkában
elhelyezett alapkövön található. Bár méretei ismeretlenek, a felirat szövegét az akkori lelkész feljegyezte a
liber Ecclesiae Saromberkiensis 63. oldalán. A feljegyzés szerint a felirat szövege a következő:
dEO AdOrAndO SAM. S.r.I.C. TElEKI
SUSAnn. C. BEThlEn. COnJUgES
dOMInIC
ET MArIA CArISS. PIgnOr A POSUErUnT.
A O MdCClXXXIV. d. XVIII. JUlII.20
A templom bejárata a nyugati oldalon, a főhomlokzat középtengelyében elhelyezkedő kapuzat alatt
található. A kapuzat koronapárkányzata felett található valutadíszekkel lezárt mező mészkőtáblája a következő latin nyelvű feliratot tartalmazza:
AEdEM. hAnC.
dEO. AETErnO.
CrEATOrI. rEdEMTOrI. SACrIFICATOrI.
SACrAM.
rElIgIOnIS. ErgO.
AFUndAMEnTIS. EXCITArUnT.
rEBESqE. dIVInIS.
SECUndUM. dEI. VErBUM.
ET. FOrMUlAM. FIdEI. ECCl[ESIAE].
hElVET[ICAE].
Magyarul: „Istennek dicsőségére S.r.I.C. Teleki Sámuel g.
Bethlen Mária domokos és Mária kedves gyermekeik tették
le. 1784. év július 28. napján.” lásd nAgy géza 1994, 112,
MóZES András é. n. IV, 16–17.
689
VAJdA András
FACIEndIS.
SAMUEl S[ACrI]. r[OMAnI]. I[MPErII].
COM[ES]. TElEKI dE SZEK.
ET. COnJUX.
SUSAnA. COM[ITISSA]. BEThlEn. dE.
IKTAr.
A[nnO] AE[rE]. Chr[ISIAnAE].
MdCClXXXV.21
Ugyancsak a templom nyugati oldalán, a bejárat
mellett, jobboldalt háromnyelvű (román, magyar és
német) felirat jelzi a templom műemlék voltát. Alatta a falu fennállásának 632. évfordulója alkalmával
elhelyezett emléktábla a következő szöveggel:
róMAI SZEnT BIrOdAlMI gróF
SZÉKI TElEKI SáMUEl 1739–1822
KAnCEllár, A MArOSVáSárhElyI
TÉKA AlAPÍTóJA, AZ ErdÉlyI
MAgyAr TUdOMányOSSág, EgyháZAK
ÉS ISKOláK PárTFOgóJA EMlÉKÉrE
állÍTTATTáK A FAlU lAKóI
1994. MáJUS hAVáBAn
Belépve a templombelsőbe, a torony alatti előtér keleti oldalán a templomhajóba vezető ajtó felett a következő felirat áll: Jól TETTEd, hOgy
ElJÖTTÉl. 2001-ben a szószék jobb oldalán,
a gyülekezettel szemben hirdetőtáblát helyeztek el
dICSÉrETEK felirattal, melyen az istentiszteletek
alkalmával énekelt templomi énekeket, azok sorrendjét tüntetik fel. A szószék felett a református címer pelikánját mintázó falvédő található a következő felirattal: dicsérjétek az urat. Alatta készítőjének
monogramja (V[ajda]. Zs[uzsánna]. Fr[ici].).
A szószék bal oldalán található a pap padja, melynek támlájára elhelyezett emléktáblán a következő
felirat található:
hA ISTEn VElÜnK, KICSOdA EllEnÜnK.
rOMA 8. 31.
2004-BEn A ZOlTánI CSAlád AMErIKáBól FElÚJÍTTATTA SárOMBErKE
rEFOrMáTUS TEMPlOMánAK FABErEndEZÉSÉT ÉTFAlVI-ZOlTánI K gÉZA ÉS
FElESÉgE nEMES SZEnTgyÖrgyI JUdIT
EMlÉKÉrE.
ÜZEnEM A háZnAK MEly FElnEVElT:
hA EgyEnlŐVÉ TESZIK IS A FÖlddEl
nEMZEdÉKEK ŐrVálTáSAIn
JÖnnEK MAJd ÚJrA BOldOg ÉPÍTŐK
ÉS KIáSSáK A FUndAMEnTUMOT.
S AZ ErKÖlCS ŐSI hóFEhÉr KÖVÉrE,
EMElnEK FAlAT, TETŐT, TEMPlOMOT.
WASS AlBErT: ÜZEnET hASA.
Tőle balra zászlótartó állvány, benne az egyházi
kórus régi és új zászlója, ez utóbbira a kórustalálkozók alkalmával készült feliratos szalagok is rá vannak
kötve.
Erdély-szerte elterjedt az a megoldás, hogy a kisebbségi lét jeles személyiségeinek, eseményeinek
emléket állító emlékműveket a templomok vagy
a templomkertek oltalma alá helyezi a közösség. Az
I. világháború halottainak emléktábláját az egyház
a gyülekezet adományaiból állíttatta.22 Az emléktábla a templom déli falának felezőjén van elhelyezve.
Márványból készült, mérete 174 × 56 cm. A fejdíszt
nyitott könyvet tartó, harsonát zengő angyal, dombok mögött felkelő nap, földre hullott zászló és sisak,
valamint széttört szekérkerék aranyozott vésete képezi. Szövege a következő:
„A. B[oldog]. f[eltámadás]. r[eménysége].
A[latt]. Sáromberki református Egyházközségünknek az 1914–18-i világháborúban hősiesen elhalt
iai.” Alatta negyven név, melyek közül az utolsó utólag, az 1960-as években került fel az emléktáblára.23
A felsorolást a bibliából vett idézet zárja: „Ezek azok,
akik jöttek a nagy nyomorúságból... és eltöröl isten
az ő szemeikről minden könnyet. Jól vagyon, mindenható isten, igazak és igazságosak a te ítéleteid”.
A II. világháború halottainak emléktáblája
a templom északi falának felezőjén van elhelyezve.
Fekete, csiszolt gránit, mérete: 115 × 63 cm. Fejdíszként csupán egy szál négy sziromlevelű egyszerű
virág van rávésve. Alatta bibliai idézet és Bajza József
Apotheosis című versének részlete olvasható:
lukács X: 20. A ti neveitek fel vannak írva
a menyben. 1940–944.
nyugosznak ők a hősiak
dúló csaták után,
nyugosznak ők sírjok felett
Zöldell bokor, virány;
Magyarul, a rövidítések feloldásával: „A vallásnak, az örökkévaló, teremtő, megváltó, megszentelő Isten számára szentelt
ezen templomát annak okáért alapjaiból felemelték és az istentiszteletnek, az Isten igéje és a helvét eklézsiák hitvallása szerinti
végzésére örök időkre felajánlották római szentbirodalmi széki
gróf Teleki Sámuel és felesége Iktári Bethlen Zsuzsánna, Krisztus
urunknak 1785-ik esztendejében.” Közli: MóZES András é. n.
IV, 17; nAgy géza 1994, 113; OrBán János 2005, 176.
22
A gyülekezet az adományokat eredetileg a világháború ideje
alatt elkobzott kisharang pótlása érdekében gyűjtötte össze, de
a bizonytalan gazdasági helyzet következtében mire a pénz ösz-
szegyűlt, annyira elértéktelenedett, hogy nem fedezte a harangöntés költségeit. Ekkor született meg az emléktábla állításának
gondolata. Zoltáni Pál az eseményről a következőket írja az
ArAnyKÖnyVbe: „Megérlelődött a gondolat: hadi célra vitték el a harangot – a háború borzalmaiban pusztult el 39 derék
ia egyházunknak: a közös veszteség összekapcsolta a harangszerzés és a háborúban elhaltak és idegen hantok alatt pihenő testvéreink emléke megörökítése gondolatát.” Sáromberki református
Egyházközség levéltára I/28, 193 old.
23
nAgy géza 1994, 113.
21
690
A szakrális ter(ek) íráshasználata Sáromberkén
Márványlapokra tettöket
Örök betűivel
A történet komoly szavú
Múzsája vési fel.”
Az idézet alatt két oszlopban 33 név szerepel. Az
első világháborús emléktáblától eltérően itt a felsorolásban a katonai veszteségek mellett a polgári áldozatok is szerepelnek. Az emléktábla alján az emlékállítók névsora szerepel:
„Emléküket Megörökítette:
FÜlÖP ISTVán F. Sáromberke
FÜlÖP ISTVán régen
FÜlÖP ISTVán Marosvásárhely
SZŐCS JánOS Iszló”.
A szószék előtt áll az úrasztala, melyet Elek János műasztalos készített Marosvásárhelyt. A tölgyfából készült asztal lábán a következő felirat található:
„A sáromberki ref[ormátus] nőszövet[ség] ajándéka
1928. dec. 9.” Fölötte egy kis rézlap van az asztalhoz
erősítve, melyen ez áll:
JOAn ElEK JánOS
TÂMPlAr dE lUX – MŰASZTAlOS
TÂrgU MUrEŞ – MArOSVáSárhEly
STrAdA CĂlĂrAŞIlOr 19
(KOSSUTh UTCA).
A toronytest köré épített karzaton található az
1855-ből származó, Schneider Károly brassói mester által készített nyolcoktávú orgona. homlokzatán
faragott és aranyozott betűkkel, fából készült emléktábla őrzi a legutóbbi felújítás emlékét: „2003 májusában felújíttatta / az orgonát étfalvi Zoltáni K géza
és / felesége nemes Szent-györgyi Judit / emlékére
Amerikából a Zoltáni család”.
Az orgona falán, a fújtatón, valamint a padok
imatartóin számos karcolás található. A frissen konirmált iatalok ezekre a felületekre vésték/vésik fel
nevüket, konirmálásuk évét, sok esetben a napot és
a hónapot is. A konirmáció rítusának efajta megörökítésére nézve nem alakult ki egységes eljárás
a iatalok körében. Vannak generációk, amelyek egy
személyt bíznak meg a névsor elkészítésével, mások
egyénileg végzik el a megörökítést. Az egyház ezt
a fajta „hagyományos” rongálást megtűrte/megtűri,
csupán a túlkapásokat tette/teszi szóvá a gyülekezet
körében. Az elmúlt években végzett javítások során
a padokat, valamint az orgonát újrafestették, a régi
karcolások szövege így nehezen olvasható, a halványabb vésések pedig teljesen eltűntek.
A nagyharang Sáromberke legrégibb helyben őrzött tárgyi emléke. Még az előző, középkori
templomból maradt ránk, átvészelve az évszázadok
harangpusztító akcióit. Felirata sokáig ismeretlen
volt, a régi leltári iratokban még úgy szerepel, mint
„megfejthetetlen latin betűs matrikulás felirat a XIV.
századból”. A szöveget 1977-ben Kovács András művészettörténésznek sikerült megfejtenie. A szövegről
ezt írja: „a sáromberki harang feliratának betűi helyes állásúak, csupán a szöveg olvasási iránya változott meg azzal, hogy az öntő elfelejtette megfordítani
a szavakon belül a betűk sorrendjét. Az egész szöveg
tükörképe, jobbról balra olvasható tehát a helyes
megértéshez”.24
1 sor: AVEh MAd ATSE SUTCAF OMOh
SUEd ECAPnI SInEU XEr SUTSIrC O
2. sor: MM AnAS
feloldása:
1 sor: O CrISTUS rEX VEnIS In PACE dEUS
hOMO FACTUS EST AdAM hEUA
2 sor: SAnCTUS AMEn – a rövidítések feloldásával (?)
A kisharang
„Oh JŐJJ El dICSŐSÉg KIrályA”
SárOMBErKI rEF[OrMáTUS]. hÍVEK
AdAKOZáSáBól 1928
ÖnTÖTTE: OSZKár K CUgIrOn
A templom és a torony több alkalommal is nagyobb felújításra szorult, ezek alkalmával a toronygombban emlékiratot helyeztek el. Az első emlékirat,
amelyről tudomásunk van, 1928-ból származik,25
tartalmára és az elhelyezés körülményeire vonatkozóan azonban nincsenek adataink. A következő
emlékirat elhelyezésére 1986-ban került sor. Ekkor
a toronygombba a dr. Mózes András által írt falutörténet rövidített (12 gépelt oldal) változatát helyezték el. Az aktusról az egyházi levéltár nem őriz
leírást,26 az említett szöveg másolata azonban megtalálható nemcsak az egyházi levéltárban, hanem
egyes családok tulajdonában is. Az utolsó emlékirat
elhelyezésére pedig 2009-ben került sor. Ez utóbbit
– a korábbi gyakorlattal ellentétben – a templomtető keleti végén található kisebbik gömbbe helyezték
el. Az emlékirat a lelkipásztor, az egyházi elöljárók,
a felújítást végző mesteremberek névsorát, valamint
keltezést tartalmaz.
A templomtorony alatti előtér északi oldalán található fülkében a 20. század elejéig könyves szekrény állt, itt tárolták a szertartások alkalmával használt szent könyveket, egyebek között a Váradi Biblia
egy példányát. Ezeket a későbbiekben a parókiára
költöztették át.
A templom északi oldalán, a parókia udvarán
1994-ben, a falu nevének első írásos említésének
Idézi nAgy géza 1994, 109.
Az egykori lelkipásztor, Zoltáni Pál levele alapján. Idézi
MóZES András é. n. III, 140.
26
24
25
A gombiratról nagy géza nyugalmazott református lelkipásztor szóbeli közlése nyomán van tudomásom.
691
VAJdA András
3. A református templom köré csoportosuló
szövegek funkciói
675. évfordulója alkalmával rendezett ünnepség keretei között, a templomépítő Teleki Sámuel kancellár emléke előtt a közösség egy, a kancellárt ábrázoló
mellszobor elhelyezésével tisztelgett. A bronzból készült szobor hátoldalára erősített réz lemezen a következő felirat olvasható:
„nem hal meg az, ki milliókra költi
dús élte kincsét ámbár napja múl,
hanem lerázván azt mi benne földi,
egy éltető eszmévé inomul,
Mely fennmarad, s nőttön-nő tiszta fénye,
Amint időben, térben távozik,
Melyhez tekint le az utód erénye,
óhajt, remél, hisz és imádkozik”.
A Tudományszerető, az egyházakat, iskolákat alapítványaival támogató, az 1794-i utrechti biblia költségeit fedező, marosvásárhelyi könyvtárat a közhasznára bocsátó Sáromberki Egyházának templomot
építtető Erdélyi főkancellár széki gróf Teleki Sámuel
emlékének.
„mert ahol van a ti kincsetek,
ott van a ti szívetek is.”
/Máté 6. 21./
állíttatott az 1996-os millecentenáriumi év augusztusában, sáromberkiek és Sáromberkéről elszármazottak anyagi hozzájárulásával Vayda domokos és
Fülöp Zoltán kezdeményező akaratával, nagy géza
lelkipásztorságában.
Alkotta Jorga Ferenc
Magyarrégen”.
Az 1950-es években Sáromberkén több gazdát, közöttük a helyi református lelkészt is, kulákká nyilvánították. Így került a templom melletti parókia falára az
ITT KUláK lAKIK! / AICI lOCUIEŞTE ChEABUr! piros betűs felirat. Bár a későbbiekben lemeszelték, a felirat sokáig kibetűzhető maradt. A 2003 nyarán végzett felújítás alkalmával a feliratról eltávolították
a mészréteget, az elhalványuló betűket újrafestették.
A templom déli oldalán található az 1824-ben
épített egyházi iskola. A homlokzatába épített gerendába a következő felirat van bevésve: In complementum paternae dispositionis C[OMES] F[rAnCISC]
T[ElEKI] A[nnO] d[OMInI] MdCCXXIV.
A paplak kerítését 2005-ben felújították, kapuját
székelykapura cserélték. A bejárat fölött egy idézet olvasható: MEnJETEK BE KAPUIn hálAAdáSSAl, UdVAráBA dÍCSÉrETTEl. ZSOlTár
100. 4. A gyalogkapu felett pedig: ISTEn SEgEdElMÉVEl állÍTTATTA A SárOMBErKI
rEFOrMáTUS gyÜlEKEZET 2005. A készítők
neve az udvar felőli oldalon van bevésve: „Készítette:
nyulas Zoltán és nyulas István nyárádremete”.
A templom külső vagy belső terében megjelenő,
hosszabb vagy rövidebb ideig jelen levő szövegek,
feliratok műfajuk és funkciójuk szerint két nagy csoportba sorolhatók. legjelentősebb részük megemlékező felirat, emléktábla. de még a gyakorlati céllal
készült feliratok egy része is, mint az úrasztalának
talpazatára felerősített „névjegy” (az asztalos nevét
és lakcímét tartalmazó rézlap) is rendelkezik kommemoratív funkcióval. A megemlékező feliratok
legkorábbi darabjai a templom és berendezéseinek
építésére, javítására, valamint az építkezések, javítások megrendelőire és kivitelezőire való emlékezést
szolgálja. Másik részük a település történetének tragikus eseményeire és azok áldozataira emlékeztet. Jelentős részük pedig az egyéni élet átmeneti rítusának
(konirmáció) időpontjára emlékezik. A megemlékező funkciót az emlékezési alakzat anyagválasztása
is érzékelteti: 3 emléktábla márványból, három fából, kettő mészkőből, kettő rézből és egy bronzból
készült. Emellett megemlékező funkcióval rendelkezik a paplak kapujának felirata, az úrasztalán és
a kisharangon található felirat, valamint a 2009-ben
elhelyezett toronygombirat szövege is. Ezek a szövegek a nyilvánosságnak készültek, jól látható helyen27
találhatók, elhelyezésükre nyilvánosan, ünnepélyes
ceremónia keretei között került sor. Elhelyezésükről,
tartalmukról nem egyszer egyházi döntés és ezeket
igazoló iratok készültek, őrződnek.
Az emléktábla azért van, azért hozzák létre és helyezik el legtöbb esetben jól látható helyre, hogy naponta észrevegyük és emlékezzünk általa az elődökre,
azok tetteire. Az emléktábla így a múltat, az elődök
tetteit nem csupán megőrzi, de az olvasás, sőt az egyszerű szemlélés révén is folyamatosan a jelen részévé
avatja, a jelenben tartja. Ezzel szemben a toronygombirat időkapszula, mely megőrzi ugyan az időt
(a múltat), de ez csak sokkal később válik láthatóvá,
akkor, mikor az iratban szereplő személyek elhalnak
és az irat elhelyezését kiváltó esemény kivész a közösség emlékezetéből. helyi értéke éppen abból adódik,
hogy felnyitása valami olyasmit tár a közösség elé,
ami hosszú időn keresztül nem volt hozzáférhető,
amiről sokáig nem volt tudása. Ezért – bár mindkét
esetben történelemképzésről van szó – alapvető különbség közöttük, hogy előbbi a múltat, a kezdetet
folyamatosan felmutatja, míg utóbbi megteremti azt
éppen a jövőbeli olvasóval való számolás révén.
A harmadik kategóriába tartozó megemlékező feliratok ezekkel ellentétben titokban, a közösség tudta
Ennek ellenére kettő közülük, a templom építésének kezdetén
elhelyezett alapkő, valamint a templomtorony gombjába elhe-
lyezett emlékirat nem látható, szövege csak az egyházi iratokból
ismert.
27
692
A szakrális ter(ek) íráshasználata Sáromberkén
nélkül készültek. Ez a típus az emlékállítást erőteljesen
perszonalizálja. Ennek megfelelően a hely megválasztása és a kivitelezés minősége is esetleges. Egyesek jól látható helyen, az orgona falán vagy a padok imakönyvtartóira kerültek, mások rejtőzködőbbek, a toronyba
vezető lépcső falán vagy az orgonát működtető fújtató
szerkezetén találhatók. Ezek a megtűrt szövegek közé
tartoznak, melyek ugyan nem sértik a helyhez kapcsolódó ideológiákat, nem lázadó szövegek, de mégiscsak
agressziót hajtanak végre környezetükön. Míg az előző kettő a hatalomra valamint a nemzetre, ez utóbbi
a kisemberre emlékeztet. Azáltal viszont, hogy ugyanabban a kulturális környezetben jelennek meg, mint
az előbbiek, a kisember történetét az egyházi és/vagy
nemzeti történelemmel kapcsolják össze.
A szövegek másik része normatív funkcióval készült
felirat, mely elsősorban az egyház ideológiáját hivatott
megjeleníteni és közvetíteni. A templom bejárata,
a paplak kapuja fölött található feliratok, a nagyharang latin nyelvű felirata, valamint a templomi textíliák szövegei a normatív szövegek tiszta változatai. de
az emléktáblákon található bibliai idézetek és irodalmi
szövegrészletek szintén ilyen funkciót is betöltenek.
Jan Assmann írja, hogy minél messzebb megyünk
vissza az időben, annál nehezebb megkülönböztetni
a vallási és a politikai intézményeket.28 Ez a paraszti közösségek esetén némi megszorítással még a 20.
század elején is igaznak bizonyult. Jobbágyfalu lévén,
a sáromberki társadalom életét hosszú időn keresztül
a földesúr rendeletei határozták meg, melynek szócsöve nem egy alkalommal az egyház és a szószék volt.
A templom nemcsak szent tér kijelölője, a patrónus
jelenvalósága a templom által biztosított. Ennek megfelelően a templom környékén tömörülő feliratok is
ezt tükrözték vissza. Az emlékiratok nemcsak az építés
idejére és az építtetőre emlékeztetnek, hanem az építtető hatalmára is. Ezek a feliratok több mint két évszázadon át reprezentatív nyilvánosságot29 teremtettek,
a reprezentatív beszéd30 részét képezték. Kommunikációelméleti megközelítésben ez rituális vagy expresszív
kommunikációs modellként írható le, mely „a közösség tagjai által osztott közös szemléleten és érzelmeken
nyugszik.”31 Emelkedettség jellemzi, kommunikációs
értéke maga a kommunikációs aktus.
4. Összefoglalás
A 20. század végére két nagyobb, rendszeresen
használt nyilvános tér (terület) látszik kirajzolódni
a település textúráján belül, melyek között valameASSMAnn, Jan 2008, 17.
A reprezentatív nyilvánosság nem társadalmi terület, hanem
státuszismertető jel. hABErMAS, Jürgen 1999, 57.
30
ASSMAnn, Jan 2008, 44.
lyes funkciómegoszlás is tapasztalható. Ezen belül
a református templom középpont köré szerveződő
tér a szakrális – vallásos és nemzeti – ünnepségek
(szín)tere, ahol az írás elsősorban kommemoratív és
rituális/ritualizált funkcióval rendelkezik. A templomtér tehát a kulturális emlékezés tere.
Ebben a szakrális térben megjelenő írott tartalmak egyensúlya tematikai disztribúció és intenzitás
szempontjából az elmúlt század során többször is
megváltozott. A vallásos tartalmak mellett a templomtér feliratai a 18. század végétől (az új református templom megépülésétől számítva) a település
patrónusainak, a Teleki család tagjainak, a falut és
az egyházat támogató tetteinek állítottak emléket.
A második világháború idején (1940–1944) a közteret a nemzeti eszmék uralták. A bevonuló magyar
csapatokat a templom előtt díszkapu fogadta, melyre
horthy Miklós kormányzó arcképe mellé kétoldalt a
magyar címer került. Alatta az ISTEn hOZOTT!
felirat volt olvasható. Az 1950–1960-as években
a hatalomra került kommunista párt propagandaszerkezete teljesen kisajátította a nyilvános teret.32
A nemzetiségi és vallásos tartalmak exkommunikálásának alkalmai a magántérbe, valamint a templom
falai mögé húzódtak vissza.
A múlt megőrzése a helyi társadalmak szívügye,
olykor létkérdése, és a kisebbségi léthelyzetben ez
fokozottabban igaz. A múlt minden darabjának
felkutatása és felmutatása az „itt voltunk”, illetve
a „mi voltunk itt előbb” bizonyítása jegyében zajlik.
Az önmeghatározás és a műemlékvédelem nemcsak
összetartozik, hanem szinte egyet is jelent. A posztkommunista időszakban az emlékállítás és az örökségalkotás folyamatának felerősödésének lehettünk
tanúi. Míg a kommunizmus idején csupán egyetlen
emléktábla készült, anélkül, hogy elhelyezése alkalmával avató ünnepséget szerveztek volna, addig az
1989-es fordulatot követően több emléktábla vagy
emlékező felirat elkészítésére, elhelyezésére is sor került a templomban és környékén.
A települések, főleg a városok tereiben már az
ókortól rengeteg felirattal találkozhatunk.33 A városban megjelenő sokféle felirat nyitott könyvként
való értelmezésének lehetőségére georges Jean hívja fel a igyelmet.34 Száraz györgy pedig budapesti
példán mutatta be, hogy a város nyilvános tereiben,
az épületek falain, szobrok talapzatain, emléktáblákon, sírköveken, hirdetőtáblákon milyen olvasmányokat kínál. Szerinte ezek között a történelmi
olvasmánytól az erotikán, a pornón és a krimin át
TErESTyÉnI Tamás 2006, 230–231.
gAgyI József 2009, 103–104.
33
PETrUCCI, Armando 1993, 1–15.
34
JEAn, george 1991, 132–134.
28
31
29
32
693
VAJdA András
a szórakoztató lektűrig minden megtalálható.35 Sáromberke esetében a templomtér feliratai a fentiek
mellett leginkább vallásos és erkölcsi normatív tex-
tusként, valamint a kisebbségi sors narratívumaiként
olvashatók.
Vajda András – A Hagyományos Kultúra és Művészeti Oktatás Maros Megyei Központja, Marosvásárhely;
vajdandras@yahoo.com
Irodalom
ASSMAnn, Jan
1999 A kulturális emlékezet. Írás, emlékezés és politikai identitás a korai magaskultúrákban, Atlantisz Könyvkiadó, Budapest.
2008 Uralom és üdvösség. Politikai teológia az ókori Egyiptomban, Izraelben és Európában, Atlantisz Könyvkiadó, Budapest,
215–239.
ElIAdE, Mircea
1998 Az örök visszatérés mítosza, Európa Könyvkiadó, Budapest.
1999 A szent és a profán, gondolat Könyvkiadó, Budapest.
FEhÉrVárI Marcell
2002 A modern nagyváros metaizikája. Egy kísérlet a városantropológia hazai kezdeteihez, MTA Politikai Tudományok Intézete
– Etnoregionális Kutatóközpont, Budapest.
gAgyI József
2009 Fejezetek Románia 20. századi társadalomtörténetéhez, Mentor Kiadó, Marosvásárhely.
hABErMAS, Jürgen
1999 A társadalmi nyilvánosság szerkezetváltozása, Osiris Könyvkiadó, Budapest.
JEAn, georges
1991 Az írás, az emberiség emlékezete, Park Kiadó, Budapest.
KESZEg Vilmos
2006 Egy Hir adás a’ Késő Maradékhoz. 17–20. századi erdélyi toronygombiratok, Mentor Kiadó, Marosvásárhely.
MóZES András
é. n. Adatok Sáromberke történetéhez I–IV, Kézirat, Sáromberki református Egyházközség levéltára, Jelzet: 466, 467, 468,
469.
MUMFOrd, lewis
1934 Technics and Civilization, harcourt, Brace & Co, new york.
Forrás: http://www.uiowa.edu/~c036001a/mumford.html (Utolsó letöltés 2011. 05. 16.)
1985 A város a történelemben, gondolat Könyvkiadó, Budapest.
nAgy géza
1994 A sáromberki református egyházközség élete, in: Uő: Sáromberke 1319–1994, Sáromberke, 70–145.
OrBán János
2005 A sáromberki református templom építéstörténete, in: Kovács Zsolt (szerk): Erdély XVII–XVIII. századi építészetének
forrásaiból, Scientia Kiadó, Kolozsvár, 169–210.
PETrUCCI, Armando
1993 Public lettering: script, power, and culture, he University of Chicago Press, Chicago.
SZárAZ györgy
1971 Feliratok Budapesten, Folcloristica, 1, 387–395.
TErESTyÉnI Tamás
2006 Kommunikációelmélet. A testbeszédtől az internetig, Akti Typotex, Budapest.
35
SZárAZ györgy 1971, 387–395.
694
A szakrális ter(ek) íráshasználata Sáromberkén
Scrisul în spaţiile sacrale în Dumbrăvioara (judeţul Mureş)
(rezumat)
Studiul analizează inscripţiile din jurul, de pe faţada şi din spaţiul interior al unei biserici reformate
dintr-o localitate din judeţul Mureş. Studiul clasiică inscripţiile alate aici în două tipuri, pe baza originii şi
funcţiilor lor. Identiică pe de o parte inscripţii comemorative care au funcţie evocativă, pe de altă parte altele
care au un rol normativ. În ansamblu inscripţiile incintei bisericii conţin în primul rând mesaje religioase şi
morale, dar pot i citite şi ca narativele destinului existenţei minoritare.
Uses of Writing in the Sacral Space(s) of Sáromberke
(Dumbrăvioara, Mureş County)
(Abstract)
his study analyzes the inscriptions around, on the façade and in the interior of a Calvinist church in
a village in Mureş County. he analysis classiies these inscriptions in two basic categories according to
their origin and their functions. It identiies on the one hand memorial inscriptions with commemorative
function, on the other hand texts with normative function. In sum, the inscriptions from the church space
contain primarilz religious and moral messages, but they can be interpreted also as the narratives of minority-existence.
695
VAJdA András
1. ábra A sáromberki református templom és környéke délnyugati irányból
2. ábra A 2007-ben állított székelykapu
3. ábra Az 1950-es években a paplak falára felfestett
megbélyegző felirat a feltárás után
696
A szakrális ter(ek) íráshasználata Sáromberkén
5. ábra Az I. világháború hősi halottainak emlékére állított
márványtábla a templomhajó északi falán
4. ábra A református templom kapuzata
6. ábra A II. világháború áldozatainak emlékére állított
márványtábla a templomhajó déli falán
7. ábra A pap padjának támlájára 2004-ben,
a Zoltáni család emlékére elhelyezett emléktábla
697
VAJdA András
8. ábra A szószék és a jobb oldalán található hirdetőtábla
9. ábra A templomhajóba vezető ajtó fölött található felirat
10. ábra Az orgona fújtatójának oldalán található feljegyzések egyike
698