dbo:abstract
|
- Kastel nebo také castel (z latinského slova castellum - opevnění) je cizojazyčné označení pro hrad resp. hradní stavbu. Pomocná stavební a historická věda, která se zabývá výzkumem historie stavby a funkce hradů, se nazývá kasteologie nebo , odborník na kasteologii kasteolog nebo kastelolog. Správce hradu se nazývá kastelán. V české terminologii se slovem „kastel“ označují některé typy opevnění nebo hradů: buď malé starořímské opevnění s pravidelným půdorysem a pravoúhlými uličkami, nebo středověký vícevěžový hrad s věžemi rozmístěnými zejména v nárožích paláců či hradeb, dle možností staveniště pokud možno pravoúhlých. Typickým příkladem v českých podmínkách je hrad Konopiště. V přeneseném smyslu se takto označují i některé palubové nástavby lodí. (cs)
- A castellum in Latin is usually:
* a small Roman fortlet or tower, a diminutive of castrum ('military camp'), often used as a watchtower or signal station like on Hadrian's Wall. It should be distinguished from a burgus, which was a later Latin term that was used particularly in the Germanic provinces.
* a distribution, header and settling tank in a Roman aqueduct or . It is the source of the English word "castle". (en)
- Un castellum es un elemento arquitectónico romano que servía para designar dos tipos de construcciones. En latín la palabra castellum es un diminutivo de castrum (campamento militar). De la palabra castellum deriva la palabra castellana castillo.
* Por un lado puede referirse a un pequeño fuerte o fortín romano usado como torre vigía, dentro del sistema de fortificación de los limes.
* El castellum divisorium era una construcción que recibía el agua del acueducto y la repartía entre los diferentes conductos de la distribución. (es)
- Le mot latin castellum (au pluriel castella), diminutif de castrum désigne
* dans l'antiquité romaine un fortin, généralement intégré dans le système de fortification du limes ;
* le castellum divisorium, un ouvrage (château d'eau) qui recevait l'eau en provenance de l'aqueduc romain et qui la répartissait entre les différentes conduites de distribution. La ville de Nîmes (Nemausus) conserve les vestiges de son castellum divisorium ;
* au Moyen Âge, le château central du castrum sur une hauteur, protégeant un village ou une ville fortifiée ;
* castrum-castellum. Castrum et castellum sont des mots pratiquement synonymes qui désignent au Moyen Âge, en Flandre et dans les régions du nord de la France, une ville ou un château fortifié. Le mot latin castellum est à l'origine des mots français « castel », « chastel », puis « château ». (fr)
- La parola latina castellum (plurale Castella), diminutivo di castrum, si riferisce nella civiltà romana a due tipi di costruzioni:
* il castellum militare è un fortino, di solito integrato nel sistema di fortificazione del limes. Nel Medioevo, è il castello centrale del castrum, città fortificata più o meno su un'altura;
* il castellum divisorium è un'opera (castellum Aquae), che riceveva l'acqua dall'acquedotto romano e che veniva divisa tra le diverse linee di distribuzione. La città francese di Nîmes (Nemausus) conserva vestigia del suo castellum divisorium. La parola latina castellum è l'origine delle parole francesi castel e chastel, poi castello. (it)
- Kasztel (łac. castellum) – gród, zamek warowny lub nieduża twierdza, znajdujący się na terenie kasztelanii, siedziba kasztelana. (pl)
- Een castellum is een fort voor hulptroepen (Latijn: auxilia) van het Romeinse Rijk. Er verbleven zo'n 500 tot 1000 man, infanterie en ruiterij, bijvoorbeeld een viertal centuriae (pelotons) voetsoldaten van honderd man en twee vendels van dertig cavaleristen. Castella werden onder andere langs de limes in Nederland gebouwd. Ze worden onderscheiden van de castra, de legerplaatsen van de legioenen, waar ruim 5.000 man konden verblijven. In een klein castellum konden zo'n 500 tot 600 soldaten wonen. In een groot castellum konden zo'n 5.000 tot 6.000 soldaten wonen. Verschillende Nederlandse steden zijn ontstaan op de plaats van antieke castella, zoals Alphen aan den Rijn (Albaniana), Woerden (Laurium), Utrecht (Traiectum) en Maastricht (Mosa Trajectum). Het Nederlandse woord "kasteel" is van castellum afgeleid. Ook in België is een stad ontstaan waar vroeger een castellum stond, namelijk Oudenburg, gelegen dicht bij Oostende. Als toponiem komt het in vele plaatsnamen voor, zij het vaak in een verbasterde vorm, onder meer in namen als Kassel (Frans: Cassel), Kessel, Castricum en Castellane. Naast een castellum was vaak een vicus (gehucht) te vinden. De bewoners werden aangelokt door het castellum. (nl)
- Kastell, av latin castellum, "det lilla lägret" eller "den lilla borgen", diminutiv av castrum, som ursprungligen betecknade det romerska härlägret men kan även betyda borg, befäst anläggning. 1. Ett kastell är ett mindre fästningsverk, borg eller slott, vars befälhavare på medeltiden ofta benämndes kastellan (motsv. slottshövitsman eller borgfogde). Kastell kan också benämnas citadell. 2. Kastell är också benämningen på en hög uppbyggnad för- och akterut på medeltida fartyg. Då fartygen var utrustade med kanoner, hade kastellen endast en lättare bestyckning. Kastell är också ett efternamn som går att hitta lite överallt i världen. I Sverige finns 150 Kastell registrerade, och näst intill alla är svenskfödda. Olika varianter på namnet Kastell är Kastel och Castell. De romanska språken har motsvarigheter till detta efternamn, till exempel spanska Castillo, och betydelsen för dessa latinska varianter är samma som den svenska betydelsen för Kastell, nämligen ovan nämnda slott, borg eller fästning. (sv)
- Castelo (em latim: Castellum; diminutivo de castra, o acampamento militar, referido em português como castro), na Roma Antiga, era um pequena fortaleza ou forte usado como ou ou um tanque de armazenamento de água. Diferente dos castros que serviam como base das legiões, os castelos abrigavam as tropas auxiliares, tendo capacidade para 500 até 1 000 soldados; por vezes eram usados por legiões estacionadas em suas imediações. Eles eram retangulares e possuíam muros defensivos com torres. Sua planta era cortada por duas vias, a pretória (praetoria) e a principal (principalis), que interseccionavam no centro; elas formaram os principais eixos do acampamento. No interior do acampamento, rente a muralha, havia outra via chamada intervalo (intervallum) e o complexo era circundado por uma ou mais valas secas em forma de "v". A via principal dividia o castelo em duas partes: a frontal, chamada pretentura (praetentura), e a retaguarda, chamada retentura. A via pretória, por outro lado, dividia a pretentura em duas e emergia de dentro do edifício construído no meio da retentura. Geralmente possuíam um portão em cada lado, embora isso não fosse regra. A entrada principal, chamada porta pretória (porta praetoria) ligava-se com a via pretória na área frontal, enquanto outro portão, a porta decúmana, conectava-se na retaguarda. Nos demais lados havia as chamadas porta principal esquerda (porta principalis sinistra) e a porta principal direita (porta principalis dextra), ambas conectadas à via principal. O centro do castelo era chamado (principia) e nele havia um fórum com peristilo e um sacelo, onde os estandartes eram guardados. No complexo ainda havia (fabricula), hórreos (horrea), um valetudinário (valetudinarium), estábulos e complexos para banhos, estes últimos sempre situadas fora da zona murada para evitar incêndios, já que dependiam de fogo. Os soldados permaneceriam em quartéis divididos em 10 salas duplas com capacidade para uma centúria, uma unidade de 80 soldados. A sala da frente de cada quarto era usado para guardar armas e armaduras, enquanto a sala detrás servia para os soldados dormirem, e nela havia quatro beliches para oito soldados. O comandante da centúria, o centurião, tinha recintos maiores compostos por vários quartos situados na extremidade do complexo, enquanto o comandante do castelo permanecia numa estrutura separada, o pretório. (pt)
|
rdfs:comment
|
- A castellum in Latin is usually:
* a small Roman fortlet or tower, a diminutive of castrum ('military camp'), often used as a watchtower or signal station like on Hadrian's Wall. It should be distinguished from a burgus, which was a later Latin term that was used particularly in the Germanic provinces.
* a distribution, header and settling tank in a Roman aqueduct or . It is the source of the English word "castle". (en)
- Un castellum es un elemento arquitectónico romano que servía para designar dos tipos de construcciones. En latín la palabra castellum es un diminutivo de castrum (campamento militar). De la palabra castellum deriva la palabra castellana castillo.
* Por un lado puede referirse a un pequeño fuerte o fortín romano usado como torre vigía, dentro del sistema de fortificación de los limes.
* El castellum divisorium era una construcción que recibía el agua del acueducto y la repartía entre los diferentes conductos de la distribución. (es)
- Kasztel (łac. castellum) – gród, zamek warowny lub nieduża twierdza, znajdujący się na terenie kasztelanii, siedziba kasztelana. (pl)
- Kastel nebo také castel (z latinského slova castellum - opevnění) je cizojazyčné označení pro hrad resp. hradní stavbu. Pomocná stavební a historická věda, která se zabývá výzkumem historie stavby a funkce hradů, se nazývá kasteologie nebo , odborník na kasteologii kasteolog nebo kastelolog. Správce hradu se nazývá kastelán. (cs)
- Le mot latin castellum (au pluriel castella), diminutif de castrum désigne
* dans l'antiquité romaine un fortin, généralement intégré dans le système de fortification du limes ;
* le castellum divisorium, un ouvrage (château d'eau) qui recevait l'eau en provenance de l'aqueduc romain et qui la répartissait entre les différentes conduites de distribution. La ville de Nîmes (Nemausus) conserve les vestiges de son castellum divisorium ;
* au Moyen Âge, le château central du castrum sur une hauteur, protégeant un village ou une ville fortifiée ;
* castrum-castellum. Castrum et castellum sont des mots pratiquement synonymes qui désignent au Moyen Âge, en Flandre et dans les régions du nord de la France, une ville ou un château fortifié. (fr)
- La parola latina castellum (plurale Castella), diminutivo di castrum, si riferisce nella civiltà romana a due tipi di costruzioni:
* il castellum militare è un fortino, di solito integrato nel sistema di fortificazione del limes. Nel Medioevo, è il castello centrale del castrum, città fortificata più o meno su un'altura;
* il castellum divisorium è un'opera (castellum Aquae), che riceveva l'acqua dall'acquedotto romano e che veniva divisa tra le diverse linee di distribuzione. La città francese di Nîmes (Nemausus) conserva vestigia del suo castellum divisorium. (it)
- Een castellum is een fort voor hulptroepen (Latijn: auxilia) van het Romeinse Rijk. Er verbleven zo'n 500 tot 1000 man, infanterie en ruiterij, bijvoorbeeld een viertal centuriae (pelotons) voetsoldaten van honderd man en twee vendels van dertig cavaleristen. Castella werden onder andere langs de limes in Nederland gebouwd. Ze worden onderscheiden van de castra, de legerplaatsen van de legioenen, waar ruim 5.000 man konden verblijven. In een klein castellum konden zo'n 500 tot 600 soldaten wonen. In een groot castellum konden zo'n 5.000 tot 6.000 soldaten wonen. (nl)
- Castelo (em latim: Castellum; diminutivo de castra, o acampamento militar, referido em português como castro), na Roma Antiga, era um pequena fortaleza ou forte usado como ou ou um tanque de armazenamento de água. Diferente dos castros que serviam como base das legiões, os castelos abrigavam as tropas auxiliares, tendo capacidade para 500 até 1 000 soldados; por vezes eram usados por legiões estacionadas em suas imediações. Eles eram retangulares e possuíam muros defensivos com torres. Sua planta era cortada por duas vias, a pretória (praetoria) e a principal (principalis), que interseccionavam no centro; elas formaram os principais eixos do acampamento. No interior do acampamento, rente a muralha, havia outra via chamada intervalo (intervallum) e o complexo era circundado por uma ou mai (pt)
- Kastell, av latin castellum, "det lilla lägret" eller "den lilla borgen", diminutiv av castrum, som ursprungligen betecknade det romerska härlägret men kan även betyda borg, befäst anläggning. 1. Ett kastell är ett mindre fästningsverk, borg eller slott, vars befälhavare på medeltiden ofta benämndes kastellan (motsv. slottshövitsman eller borgfogde). Kastell kan också benämnas citadell. 2. Kastell är också benämningen på en hög uppbyggnad för- och akterut på medeltida fartyg. Då fartygen var utrustade med kanoner, hade kastellen endast en lättare bestyckning. (sv)
|