supremum
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]supremum (5)
- (matematiikka) pienin yläraja; pienin alkio, joka on kaikkia joukon alkioita suurempi tai yhtä suuri kuin sen suurin alkio
- Avoimen välin X = ]2,6[ supremum sup X = 6. Suljetun välin [1,3] supremum on 3.
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | supremum | supremumit |
genetiivi | supremumin | supremumien (supremumein) |
partitiivi | supremumia | supremumeja |
akkusatiivi | supremum; supremumin |
supremumit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | supremumissa | supremumeissa |
elatiivi | supremumista | supremumeista |
illatiivi | supremumiin | supremumeihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | supremumilla | supremumeilla |
ablatiivi | supremumilta | supremumeilta |
allatiivi | supremumille | supremumeille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | supremumina | supremumeina |
translatiivi | supremumiksi | supremumeiksi |
abessiivi | supremumitta | supremumeitta |
instruktiivi | – | supremumein |
komitatiivi | – | supremumeine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | supremumi- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. pienin yläraja
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Synonyymit
[muokkaa]- (lyhenne) sup